ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

13 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/12381/25
Головуючий у першій інстанції – Слісар А. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/528/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року у розмірі 83 650 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1258-5760. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяло на себе зобов`язання надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 15 000 грн з базовим періодом зі зниженою процентною ставкою 2.50 % в день, стандартною процентною ставкою 3.00 % в день, строк кредитування становить 300 днів. 08 вересня 2023 року між сторонами підписано додаткову угоду про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000 грн.
Оскільки ОСОБА_1 неналежно виконувала зобов`язання за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 25 серпня 2025 року становить 169 675 грн, з яких: 17 900 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 151 775 – прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Водночас кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до відповідачки Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, зокрема, часткового списання заборгованості у загальній сумі 86 025 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості у розмірі 83 650 грн. 
Остаточно позивач просив стягнути лише прострочену заборгованість за кредитом у сумі 17 900 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у сумі 65 750 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість в сумі 35800 грн. У задоволенні решти вимог – відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 1041,63 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості у розмірі 83 650 грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач має законне право на нарахування процентів за користування кредитними коштами (згідно з п. 4.10 та 10.1 кредитного договору) протягом строку дії договору, які визначені у п. 4.12. укладеної між сторонами угоди, а саме в межах 300 календарних днів (14 червня 2024 року), що реалізовано ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відображено в розрахунку заборгованості.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вважає, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Скаржник посилається на те, що кредитний договір № 1258-5760 укладено 20 серпня 2023 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», то нарахування відсоткової ставки у розмірі 3,00% за період з 24 грудня 2023 року по 14 червня 2024 року відповідає умовам чинного законодавства.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року відзив ОСОБА_1 , поданий її представником – адвокатом Євтодьєвим А.О. у цій справі, залишено без розгляду.
За змістом письмових поясненнях, поданих представником ОСОБА_1 – адвокатом Євтодьєвим А.О., заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 65 750 грн більше, ніж в три рази, перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту (17 900 грн), що суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка, порушивши умови кредитного договору, не здійснила своєчасну сплату визначених платежів, у результаті чого утворилась заборгованість у сумі 17 900 грн, яку слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача.
Визначаючи розмір заборгованості за нарахованими процентами, суд зазначив, що заборгованість за ними у три рази перевищує розмір боргу по тілу кредиту, що суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості) у разі невиконня зобов`язань за кредитним договором. З огляду на це районний суд зменшив визначений ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розмір заборгованості за процентами до стягнення з відповідачки з 65 750 грн до 17 900 грн.
Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
У справі встановлено, що 20 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1258-5760 продукту «CREDOS» в електронній формі шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7082 (а.с. 12-18).
За умовами п. 2.1., 2.2. цього договору кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому договором.
Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 2.4. договору).
Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту: 15 000 грн. Дата надання/видачі кредиту: 20 серпня 2023 року (п. 4.1., 4.2. договору).
Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірника Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні Кредиту (п. 4.6. Договору).
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності (п. 4.7. Договору).
Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору (п. 4.8. Договору).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою) (п. 4.10. договору).
Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 14 червня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування або строку дії договору в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (п. 4.12. договору).
Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.12. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (п. 5.1 Договору).
20 серпня 2023 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7082 підписано:
- Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 40-П від 15 червня 2023 року (а.с. 19-25а);
- Паспорт споживчого кредиту, затверджений наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 40-П від 15 червня 2023 року (а.с. 25а зворот -27);
- Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором № 1258-5760 (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України (а.с. 27 зворот - 28).
08 вересня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1258-5760 в електронній формі шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7082, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти у розмірі 3 000 грн (а.с. 32 зворот - 33).
Того ж дня, 08 вересня 2023 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А9664 підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором № 1269-1889 (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України, що є додатком до додаткової угоди від 08 вересня 2023 року (а.с. 33 зворот - 34).
Довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року свідчить про те, що 20 серпня 2023 року за допомогою системи LiqPay здійснено платіж 2354469312 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «видача кредиту» у сумі 15 000 грн, а 08 вересня 2023 року – платіж 2362728935 з призначенням «добор по кредиту» у сумі 3 000 (а.с. 35).
Згідно з листом АТ КБ «Приват Банк» від 28 серпня 2025 року від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за допомогою системи LiqPay здійснено платіж 2354469312 від 20 серпня 2023 року на платіжну картку НОМЕР_1 за номером договору № 1258-5760 на суму 15 000 грн, а 08 вересня 2023 року - платіж 2362728935 на суму 3 000 грн (а.с. 29 зворот - 31).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року, що складений ТОВ «Укр Кредит Фінанс», станом на 25 серпня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 169 675 грн, з якої: 17 900 грн – основний борг, 151 775 грн – заборгованість за процентами (а.с. 39-42).
Однак, звернувшись з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 83 650 грн, з яких: 17 900 грн прострочена заборгованість за кредитом, 65 750 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Матеріалами справи підтверджено, що 20 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1258-5760, за умовами якого надано кредит у сумі 15 000 грн.
08 вересня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1258-5760, за умовами якої позичальниці додатково надано грошові кошти у розмірі 3 000 грн.
Факт перерахування відповідачці кредитних коштів у загальному розмірі 18 000 грн підтверджено матеріалами справи. Зокрема, наявні довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс», АТ КБ «Приват Банк» про переказ 20 серпня 2023 року за допомогою системи LiqPay на платіжну картку НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 15 000 грн, а 08 вересня 2023 року – 3 000 грн.
На виконання умов кредитного договору № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року ОСОБА_1 здійснила оплату 03 вересня 2023 року у сумі 2 600 грн, 04 вересня 2023 року – 3 550 грн, 19 вересня 2023 року – 100 грн, 21 березня 2015 року – 100 грн (а.с. 44-45).
Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, викладені у постанові від 05 червня 2018 року).
Позивач, пред`явивши вимогу про стягнення заборгованості, просив, крім тіла кредиту, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за нарахованими процентами.
Як свідчить розрахунок заборгованості, з 20 серпня 2023 року по 02 вересня 2023 року нарахування процентів протягом заявленого строку відбувалось за зниженою процентною ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом. 03 та 04 вересня 2023 року застосовувалась стандартна процентна ставка 3,00%. У період з 05 вересня 2023 року по 18 вересня 2023 року застосовувалась знижена процентна ставка у звязку з погашенням простроченої заборгованості. Починаючи з 19 вересня 2023 року по 14 червня 2024 року кредитор нараховував стандартну процентну ставку 3,00%.
Суд першої інстанції, зменшуючи розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом з 65 750 грн до 17 900 грн, виходив з того, що заборгованість по процентам у три рази перевищує розмір боргу за тілом кредиту, що суперечить принципам розумності та добросовісності.
Перевіряючи доводи скаржника щодо неправильно визначеного судом першої інстанції розміру заборгованості за процентами до стягнення з відповідачки, суд виходить з такого. 
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим законом доповнено ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Тобто, у період з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, а у період з 22 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія п. 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
У період з 20 серпня 2023 року по 02 вересня 2023 року кредитором нараховувались проценти за зниженою ставкою 2,50%, що узгоджувалось з п. 10.1. договору № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року.
З 03 по 04 вересня 2023 року кредитором нараховувались проценти за стандартною процентною ставкою 3,00%, що узгоджувалось з п. 4.10. укладеного договору.
У період з 05 по 18 вересня 2023 року кредитором нараховувались проценти за зниженою ставкою 2,50% у зв`язку із погашенням простроченої заборгованості (03 вересня 2023 року внесено платіж у сумі 2 600 грн, а 04 вересня 2023 року – 3 550 грн), що відповідає п. 10.1 укладеного договору.
З 19 вересня 2023 року по 23 грудня 2023 року кредитором нараховувались проценти за стандартною процентною ставкою 3,00%, що узгоджувалось з п. 4.10. укладеного договору.
Нарахування кредитором у період з 24 грудня 2023 року по 14 червня 2024 року процентів за стандартною ставкою 3,00% суперечило ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки у період з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки міг становити не більше, ніж 2,5 %, а у період з 22 квітня по 14 червня 2024 року – не більше 1,5%. 
Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про те, що нарахування процентної ставки у розмірі 3,00% за період з 24 грудня 2023 року по 14 червня 2024 року відповідає умовам чинного законодавства.
Колегія суддів, здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року, виходить з такого.
20 серпня 2023 року ОСОБА_1 отримала 15 000 грн кредиту.
У період з 20 серпня 2023 року по 02 вересня 2023 року розмір нарахованих процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн, становив 5 250 грн (15 000 х 2,50% х 14 днів = 5 250).
03 вересня 2023 року ОСОБА_1 сплачено 2 600 грн, за рахунок яких погашено частково заборгованість за нарахованими процентами за період з 20 серпня 2023 року по 02 вересня 2023 року. Відповідно заборгованість за процентами зменшилася до 2 650 грн (5 250 – 2 600 = 2 650).
03 вересня 2023 року розмір нарахованих процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн, становив 450 грн. Заборгованості за процентами станом на 03 вересня 2023 року склала 3 100 грн (2 650 + 450 = 3 100).
04 вересня 2023 року розмір нарахованих процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн, 450 грн. Заборгованості за процентами станом на 04 вересня 2023 року склала 3 550 грн (3 100 + 450 = 3 550).
04 вересня 2023 року ОСОБА_1 сплачено 3 550 грн, за рахунок яких повністю погашено заборгованість за нарахованими процентами за період з 20 серпня 2023 року по 04 вересня 2023 року у сумі 3 550 грн. Відповідно заборгованість за процентами склала 0,00 грн.
З 05 по 07 вересня 2023 року розмір нарахованих процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн, становив 1 125 грн (15 000 х 2,50% х 3 дні = 1 125).
08 вересня 2023 року ОСОБА_1 додатково отримано 3 000 грн кредиту. Відповідно тіло кредиту збільшилось до 18 000 грн.
З 08 вересня 2023 року по 23 грудня 2023 року нарахованих процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 000 грн, становив 57 780 грн (18 000 х 3,00% х 107 днів = 57 780). 19 вересня 2023 року ОСОБА_1 сплачено 100 грн, за рахунок яких частково погашено заборгованість за нарахованими процентами за період з 05 вересня 2023 року по 23 грудня 2023 року . Відповідно заборгованість за відсотками зменшилась до 58 805 грн (1 125 + 57 780) – 100 = 58 805).
У період з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року розмір процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у сумі 18 000 грн, становив 54 000 грн (18 000 х 2,50% х 120 днів = 54 000).
У період з 22 квітня 2024 року по 14 червня 2024 року розмір процентів, які мала сплачувати позичальниця, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у сумі 18 000 грн, становив 14 580 грн (18 000 х 1,50% х 54 дні = 14 580).
З 15 червня 2024 року проценти позивачем не нараховувались.
21 березня 2025 року після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 сплачено платіж на погашення заборгованості у сумі 100 грн, які позивачем зараховано на погашення основного боргу (тіла кредиту). Відповідно тіло кредиту зменшилось до 17 900 грн.
Зважаючи на проведені апеляційним судом власні розрахунки, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року становить 145 285 грн, з яких: 17 900 грн заборгованість за тілом кредиту та 127 385 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Указана сума боргу перевищує заявлений позивачем до стягнення з відповідачки розмір кредитної заборгованості у сумі у 83 650 грн.
Перевіряючи доводи ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо правомірного нарахування процентів за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочення, колегія суддів враховує наступне. 
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509, ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Апеляційний сд погоджується з доводами ОСОБА_1 , за якими позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідачка не могла оцінити належно.
Необхідно зазначити, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками – фізичними особами.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23.
Суд першої інстанції, зменшуючи суму заборгованості за процентами, обґрунтовано послався на п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів», рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013, а також врахував, що заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 65 750 грн в три рази перевищує суму боргу ОСОБА_1 за кредитом (17 900 грн) та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, у зв`язку з чим зменшив визначений ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розмір заборгованості за процентами до стягнення з відповідачки з 65 750 грн до 17 900 грн. 
Установивши, що внаслідок несвоєчасних та неповних платежів за договором № 1258-5760 від 20 серпня 2023 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповдачки на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 35 800 грн.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2025 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова