Справа № 450/2023/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І. 
Провадження № 22-ц/811/1368/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.
Секретар Іванова О.О.
З участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Куспись Є.А., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Шмигуна В.О.,
розглянувши у відкритому судовому в м.Львові цивільну справу № 450/2023/23 за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 -адвоката Куспись Євгенія Адамовича та ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2025 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя
в с т а н о в и в:

04.05.2023 року представник позивачки ОСОБА_1 -адвокат Куспись Євгеній Адамович звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони перебували у шлюбі з 08.12.1987 року по 2023 рік. За час спільного проживання ними набуто у спільну сумісну власність майно, а саме:
автомобіль тип: легковий (ВІ) д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2003, марка та модель: Шкода Октавіа AMBIEN- вартість автомобіля відповідно до ринкової вартості 140 000,00 грн.- просить залишити за відповідачем ОСОБА_2 ( не є предметом поділу);
Автомобіль легковий (ВІ) д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску, марка та модель Опель Віваро, вартість автомобіля відповідно до ринкової вартості 680 000 грн. -просить стягнути у її користь компенсацію в розмірі 267 350,00 грн..
Просить припинити право спільної сумісної власності подружжя на бар-магазин за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 88,4 кв.м. та земельну ділянку несільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1 , площа 0,0327 га, цільове призначення: обслуговування кафе-бару, виділивши зазначене майно у власність ОСОБА_1 .
Зазначає, що за час шлюбу набули у спільну сумісну власність житловий будинок 268,4 кв.м у с.Пасіки-Зубрицькі, який є неподільною річчю. Вартість будинку згідно експертної оцінки 5 789 600 грн.; земельна ділянка 0,24 га під будинком цільове призначення-будівництво та обслуговування житлового будинку. Вартість земельної ділянки 2 937 000,грн..
Просить також стягнути з відповідача грошову компенсацію за частку у житловому будинку та земельній ділянці в розмірі 4 363 300 грн.
Набуте за час спільного проживання нежитлове приміщення бойні площею 218,9 кв.м. та земельну ділянку площею 0,922 га для її обслуговування, що у АДРЕСА_2 власником є ОСОБА_2 залишити у його власності.
21.09.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 -адвокат Мисенко С.А. надіслала суду зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя.
Просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_3 загальною площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м, який належить ОСОБА_2 на праві власності згідно свідоцтва про право власності від 29.12.2008 року, виданого Пасіки-Зубрицькою сільською радою на підставі рішення виконкому №103 від 12.12.2008 року. Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м;
Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 бар-магазин пл.88,4 кв.м в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності виданого виконавчим комітетом Бібрської міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 17.03.2003 року; 
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку в бар-магазині площею 88,4 кв.м, розташованого в АДРЕСА_1 ;
Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку пл.0,0327 га для обслуговування кафе-бару, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на землю серія ЛВ № 029066, виданого розпорядженням Перемишлянської райдержадміністрації від 13.05.2002р.№ 195 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2002 р. серія АЕК № 122670 зареєстрованого у Перемишлянському РНО за реєстровим номером 1274, яка знаходиться у м.Бібрка, вул.Львівська,9;
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку зазначеної земельної ділянки площею 0,0327 га для обслуговування кафе-бару, яка знаходиться в АДРЕСА_1 ;
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0922 га для обслуговування бойні, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта про право власності на землю серія ЛВ № 029067, виданого згідно розпорядження Перемишлянської райдержадміністрації від 13.05.2002р. № 196 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2002р. серія АЕК № 122673, зареєстрованого в Перемишлянському районному нотаріальному округу за № 1275, яка знаходиться в м.Бібрка , вул.Торгова,17;
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку земельної ділянки пл.0,0922 га для обслуговування бойні, яка знаходиться в АДРЕСА_2 ; 
Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 приміщення бойні загальною площею 218,9 кв.м, яка належить на праві власності ОСОБА_2 згідно реєстраційного посвідчення Золочівського МБТІ від 11 серпня 1999 року виданого на підставі свідоцтва, посвідченого Перемишлянською держнотконторою 05.08.1999 року, реєстраційний номер № НОМЕР_3 , записаного в реєстрову книгу №1, реєстраційний номер № НОМЕР_4 , яке розташоване в АДРЕСА_2 ;
Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2400 га, яка розташована в с.Пасіки Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер 4623685100: 01:001:0428;
Вартість легкового автомобіля (ВІ), д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску, марка та модель Опель Віваро, проданого 09 червня 2023 року на підставі договору купівлі-продажу № 8066/23/007862 за 12 000,00 грн. поділити порівну по 6 000,00 грн. та присудити ОСОБА_2 компенсувати 6 000,00 грн. ОСОБА_1 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя-задовольнити частково.
Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2400 га, яка розташована в с.Пасіки Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки 4623685100:01:001:0428, надана ОСОБА_2 на підставі рішення Зубрянської сільської ради 
від 28.02.1995 № 21.
В порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_1 бар-магазин за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,4 кв.м. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, реєстраційний номер майна 9645323 від 17.03.2023, виданого виконавчим комітетом Бібрської міської ради.
Виділити у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для обслуговування кафе-бару площею 0,0327 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити у власність ОСОБА_2 приміщення бойні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 218,9 кв.м.;
В порядку поділу спільного майна виділити у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для обслуговування бойні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Площа 0,0922 га (922 кв.м).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля: тип: легковий (ВІ), д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2015, марка та модель :Опель Віваро в розмірі 267 350( двісті шістдесят сім тисяч триста п`ятдесять грн..).
У задоволенні інших вимог первісного позову відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволити частково.
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 29.12.2008 року, виданого Пасіки-Зубрицькою сільською радою на підставі рішення виконкому №103 від 12.12.2008 року.
Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м за кожним.
У задоволенні інших вимог зустрічного позову відмовити.
Додатковим рішенням від 25 квітня 2025 року, провадження № 2-др/450/9/25 задоволено заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 -адвоката Мисенко Світлани Анатоліївни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №450/2023/23 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 29 600,00 грн.
Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року, провадження № 2-др/450/10/25 частково задоволено заяву представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 -адвоката Куспись Є.А. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 450/2023/23 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн.
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду від 25 квітня 2025 року, провадження № 2-др/450/12/25 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 -адвоката Мисенко С.А. про стягнення судового збору у справі № 450/2023/23 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 13420 грн. залишити за відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 та позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 .
Рішення суду від 21 березня 2025 року оскаржив представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокат Куспись Є.А. та відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 .
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Куспись Є.А. у апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду в частині відмови у стягненні з відповідача ОСОБА_2 грошової компенсації за 1/2 частку ринкової вартості будинку АДРЕСА_3 в розмірі 2 894 800,00 грн., оскільки визначеною їй часткою вона користуватися та розпорядитися не зможе. Спірний будинок вважає є неподільним, а земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку є особистою власністю відповідача за первісним позовом. Наполягає на стягненні з відповідача компенсації.
Просить змінити рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2025 року у справі №450/2023/23 в оскаржуваній частині та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частку ринкової вартості будинку АДРЕСА_3 загальною площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м, в розмірі 2 894,800 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду в частині поділу спільного майна подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_2 приміщення бойні за адресою.: АДРЕСА_1 загальною площею 218,9 кв.м, земельної ділянки для обслуговування бойні площею 922 кв.м, стягнення з нього грошової компенсації за частку ринкової вартості автомобіля: тип: легковий (ВІ), д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску: 2015, марка та модель: Опель Віваро в розмірі 267 350,00 грн. Не погоджується, що бар-магазин та земельну ділянку для обслуговування бар-магазину у АДРЕСА_1 (на даний час Львівського району) суд залишив у власності позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 , оскільки площа зазначених об`єктів достатня для поділу.
Суд з урахуванням рівності часток та з посиланням на звіти про експертну грошову оцінку відповідного майна зробив висновок, що об`єкти спільного майна: бар-магазин та земельна ділянка для їх обслуговування та бойня і земельна ділянка на якій розташована бойня рівноцінні як об`єкти поділу. Однак, суд у рішенні не зазначив, чому саме бар-магазин були присуджені як варіант розподілу майна ОСОБА_1 , а йому-бойня та не дав оцінки і не зазначив в оскаржуваному рішенні переваги для позивачки саме в такому розподілі.
Бойня на даний час за призначенням не використовується. Судом не прийнято до уваги, що бойня придбана у 1999 році, невідомого року побудови, будівля на час її придбання мала знос-50% (а.с.229,230).
Натомість бар-магазин-це новіша будова (а.с.17), яка функціонує за призначенням та він постійно підтримує діяльність бару.
Вважає, що звіти про експертну грошову оцінку об`єктів майна ґрунтуються на припущеннях, вважає їх неналежними, недостовірними доказами.
Щодо незгоди з рішенням суду в частині стягнення грошової компенсації в розмірі 267 350,00 грн. за частку ринкової вартості автомобіля, тип: легковий (ВІ), д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2015, марка та модель: Опель Віваро зазначає, що 09.06.2023 року був укладений договір 8066/23/007862 купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля, тип: легковий (ВІ), д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску: 2015, марка та модель: Опель Віваро, номер кузова/шасі/ рами (VIN код НОМЕР_5 .
Укладений договір є правочином, який підтвердив волевиявлення сторін та мав юридичні наслідки-набуття та припинення права власності на майно. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2024р., справа № 183/6467/20.
Суд, при ухваленні оскаржуваного рішення, не прийняв даний договір до уваги, зазначивши у рішенні, що сума вказана у договорі не відповідає ринковій вартості даного ТЗ, а тому не може бути прийнята судом та послався на звіт експертно-грошової оцінки ТЗ. 
З мотивацією суду не погоджується, оскільки звіт про оцінку ТЗ не є повним, зокрема, експертом не зазначено ні стан автомобіля, ні його пробіг, ні відсоток амортизаційного зносу. У порівняльній таблиці звіту наведені транспортні засоби ( автомобілі) без будь-яких ушкоджень. Спірний автомобіль використовувався для закупівлі та перевезення тварин, був битий, неодноразово потрапляв в аварії, тому оцінений при продажі в 12 000,00 грн., що відповідало його реальній вартості на час відчуження. Позивачка ОСОБА_1 не оспорювала дійсність укладеного договору купівлі-продажу ТЗ від 09.06.2023 року. Договір купівлі-продажу ТЗ не визнаний у встановленому законом порядок недійсним. 
Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду від 21.03.2025 року в частині поділу спільного майна подружжя бар-магазину та земельної ділянки для його обслуговування, поділу спільного майна приміщення бойні та земельної ділянки для обслуговування бойні, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за частину ринкової вартості автомобіля тип: легковий (ВІ), д.н.з.. НОМЕР_2 , рік випуску: 2015, марка та модель: Опель Віваро в розмірі 267 350,00 грн. 
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги. 
Стягнення грошової компенсації за транспортний засіб автомобіль тип: легковий (ВІ), д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску:2015, марка марка та модель:Опель Віваро задовольнити відповідного до вимог зустрічного позову ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 20 130,00 грн. та витрат на правничу професійну допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційні скарги не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Куспись Є.А. на підтримання доводів апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 та заперечення апеляційної скарги ОСОБА_2 , заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримання своїх доводів апеляційної скарги та заперечення доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 -адвоката Куспись Є.А., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга представника позивачки Пограничної Н.Т. та апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення.
Заявлене представником відповідача ОСОБА_2 -адвокатом Шмигун В.О. клопотання про долучення до матеріалів справи Звіту про оцінку майна від 04.03.2026 року, а саме: автомобіля Опель Віваро, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 власником якого після відчуження 09.06.2023 року ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки таке не було предметом дослідження в суді першої інстанції. Нові докази судом апеляційної інстанції не приймаються для дослідження.
Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 08.12.1987 року. Шлюб був зареєстрований 08.12.1987 року Нижньовисоцькою сільською радою Турківського району Львівської області, актовий запис № 19 (а.с.126 т.1).
24 січня 2024 року шлюб між сторонами розірвано Пустомитівським районним судом Львівської області.
За час проживання у шлюбі сторони придбали таке майно: житловий будинок АДРЕСА_3 загальною площею 268,4 кв.м, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2400 га, кадастровий номер 4623685100:01:001:0428. Власник-відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки, наданого ПП «Західний експертно-консалтинговий центр» від 10.04.2023 року ринкова вартість житлового будинку разом із земельною ділянкою становить 8 726 600 грн.( 2 937 000 грн.-вартість земельної ділянки, 5 789 600 грн.-вартість житлового будинку).
Бар-магазин загальною площею 88,4 кв.м, який знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0327 га з цільовим призначенням для обслуговування бар-магазину.
Згідно Звіту про оцінку нежитлової нерухомості, виготовленого ПП «Західний експертно-консалтинговий центр» та Висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість бар-магазину становить 967 000,00 грн., ринкова вартість земельної ділянки-76 000,00 грн.
Приміщення бойні загальною площею 218,9 кв.м в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0922 га з цільовим призначенням для обслуговування бойні. Відповідно до Звіту про оцінку нежитлової нерухомості, наданого ПП «Західний експертно-консалтинговий центр» та Висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість приміщення бойні становить 934 200,00 грн.. Ринкова вартість земельної ділянки- 140 700,00 грн.
Згідно договору купівлі-продажу № 8066/23/007862 від 09.06.2023 року автомобіль, який згідно Акта огляду № 8066/23/002077 від 09.06.2023 року, належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 05.12.2018 року, тип:легковий (В1). номерний знак: НОМЕР_2 , рік випуску: 2015, марка та модель: OPEL VIVARO. Номер кузова /шасі/ рами/ (VIN код): НОМЕР_7 проданий 09.06.2023 року за 12 000,00 грн.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції провів поділ спільно нажитого майно в такий спосіб:
Позовні вимоги позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 задовольнив частково та в порядку поділу спільно нажитого майна виділив у власність ОСОБА_1 бар-магазин загальною площею 88,4 кв.м та земельну ділянку загальною площею 0,0327 га з цільовим призначенням для обслуговування бар-магазину за адресою: АДРЕСА_1 ;
Стягнув з ОСОБА_2 грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля Опель Віваро, 2015 року випуску в розмірі 267 350,00 грн.
В задоволенні інших вимог первісного позову відмовив.
В порядку поділу спільно нажитого майна подружжя, суд першої інстанції визнав особистою приватною власністю ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2400,00 га, яка розташована в с.Псіки Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки 4623685100:01:001:0428, яка надана ОСОБА_2 на підставі рішення від 28.02.1995 №21 Зубрянською сільською радою
Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по частці житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м за кожним;
Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та передано ОСОБА_2 нежитлове приміщення (бойню) загальною площею 218,9 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0922 га (922 кв.м) в АДРЕСА_1 .
З висновками суду першої інстанції апеляційний суд частково не погоджується в частині поділу спільно нажитого майна сторонами по справі.
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За змістом ч.1ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу ( ч.1 ст.68 СК України).
Відповідно до ч.1ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1ст.70 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.4,5 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Встановлено, що сторони по справі визнають, що майно, яке просить поділити позивачка по первісному позову ОСОБА_1 та майно, яке зазначене у зустрічному позові ОСОБА_2 є спільним сумісним майном подружжя та відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом) не погоджується на внесення відповідної суми компенсації другому з подружжя на депозитний рахунок. Зокрема, зазначене стосується житлового будинку у АДРЕСА_3 . Зазначає, що судом підставно взято до уваги, що площа спірного житлового будинку становить 268,4 кв., житлова площа 128,1 кв.м. Належних, допустимих та достовірних доказів про те, що житловий будинок не підлягає поділу позивачкою ОСОБА_1 не надано. Із врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення в частині поділу житлового будинку між сторонами, оскільки є всі підстави для його поділу в рівних частках між сторонами, а відтак, доводи апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 про те, що житловий будинок є неподільним та просить стягнути грошову компенсацію вартості частки спірного житлового будинку в розмірі 2 894 800,00 грн. не підлягає до задоволення.
Земельна ділянка в АДРЕСА_3 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2400 га, кадастровий номер 4623685100:01:001:0428, яка набута відповідачем на підставі ст.116 ЗК України та надана ОСОБА_2 на підставі рішення №21 Зубрянської сільської ради від 28.02.1995 року шляхом безоплатної приватизації, судом першої інстанції залишена відповідачу за первісним позовом як його особиста власність. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про залишення зазначеної земельної ділянки за відповідачем ОСОБА_2 , оскільки житловий будинок, який побудований на зазначеній земельній ділянці розподілений сторонам по справі по частині, відповідно переходить право власності на земельну ділянку на якій побудований житловий будинок. 
За положеннями ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі і на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. 
Аналогічне положення у статті 120 ч.1 ЗК України- при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування-на підставі договору оренди.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства України при розгляді земельних спорів « у п.182 прописано: відповідно до положень статтей 81,116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу у приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.
Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статтей 120 ЗК України, ст.377 ЦК України.
Із врахуванням вище зазначеного, суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині залишення земельної ділянки площею 0,2400 га з кадастровим номером 4623685100:01:001:0428, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ухвалення в цій частині нового рішення про розподіл земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі частки права власності у спільному майні житлового будинку, що становить по частки за кожним.
Щодо розподілу приміщення бар-магазину загальною площею 88,4 кв.м та земельної ділянки для їх обслуговування площею 0,0327 га та залишення зазначених об`єктів за позивачкою ОСОБА_1 з передачею приміщення бойні загальною площею 218,9 кв. м та земельної ділянки для її обслуговування площею 0,0922 га (922 кв.м) відповідачу за первісним позовом ОСОБА_2 , колегія суддів вважає такий розподіл неспівмірним в порівнянні із нежитловим приміщенням бар-магазину, недоцільним. Об`єкти нежитлових приміщень мають немалу площу, яка при розподілі може становити два повноцінні об`єкти. Окрім цього, приміщення бойні є в неробочому стані, потребує значних вкладень для налагодження в роботі, однак бар-магазин використовується як повноцінний об`єкт, постійно підтримується відповідачем ОСОБА_2 у належному технічному та робочому стані, чого не заперечила позивачка ОСОБА_1 .
Відтак, суд вважає за доцільне змінити рішення суду в цій частині позовних вимог з поділом зазначених об`єктів між сторонами по частці за кожним.
Щодо стягнення компенсації в розмірі 267 350,00 грн. за частину ринкової вартості автомобіля тип легковий (В1), д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2015, марка та модель: Опель Віваро на користь ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу № 8066/23/007862 від 09 червня 2023 року автомобіль проданий за договірною ціною 12 000,00 грн., оскільки ТЗ був призначений для купівлі та перевезення тварин на забій, знищений. Договір купівлі-продажу позивачкою ОСОБА_1 не оскаржувався, при визначенні вартості автомобіля не враховано його пробіг, технічний стан, амортизаційний знос. 
Однак, враховуючи те, що предметом поділу позовних вимог не є автомобіль легковий (В1), марка та модель: Шкода Октавіа AMBIEN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску власником якого залишається відповідач ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 вартість відчуженого автомобіля Опель Віваро у повній сумі 12 000,00 грн., змінивши рішення суду першої інстанції в сумі компенсації.
Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі по оплаті судового збору при поданні апеляційної скарги залишити за кожною із сторін.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1,2; 375; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Куспись Є.А. залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2025 року у справі № 450/2023/23 в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житлового будинку площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 29.12.2008 року, виданого Пасіки-Зубрицькою сільською радою на підставі рішення виконкому №103 від 12.12.2008 року та визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по частці житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 268,4 кв.м, житловою площею 128,1 кв.м за кожним залишити без змін.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2025 року у справі № 450/2023/23 скасувати в частині визнання особистою приватною власністю ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 4623685100:01:001:0428 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2400га в с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області, надану ОСОБА_2 на підставі рішення від 28.02.1995 №21 Зубрянської сільської ради та ухвалити в цій частині нове рішення.
Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по частці земельної ділянки з кадастровим номером 4623685100:01:0021:0428 площею 0,2400 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться в с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району (на даний час Львівського району), Львівської області.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2025 року у справі № 450/2023/23 змінити в частині поділу спільного майна подружжя, а саме: бар-магазину та земельної ділянки для її обслуговування в АДРЕСА_1 ; щодо поділу приміщення бойні та земельної ділянки для її обслуговування в АДРЕСА_1 та щодо стягнення розміру компенсації за проданий автомобіль Опель Віваро, 2015 року випуску.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на ідеальну частину бар-магазину загальною площею 88,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності № НОМЕР_8 , реєстраційний номер об`єкта майна 96455323 від 17.03.2003, виданого виконавчим комітетом Бібрської міської ради на прізвище ОСОБА_2 ; 
Визнати за ОСОБА_1 на праві власності 1\2 частину земельної ділянки, цільове призначення: обслуговування кафе-бару загальною площею 0,0327 га за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на землю серія ЛВ № 029066, виданого згідно розпорядження Перемишлянської райдержадміністрації від 13.05.2002 року № 195 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2002 року, серія АЕК №122670, посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського РНО, реєстровий номер №1274.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ідеальну частину приміщення бойні загальною площею 218,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_2 на підставі Реєстраційного посвідчення , виданого Золочівським МБТІ від 11 серпня 1999 року за р-м № 1275, записаного в реєстрову книгу №1 за реєстраційним номером №25.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,0922 га з цільовим призначенням для обслуговування бойні в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта про право власності на землю серія ЛВ № 029067, виданого Розпорядженням Перемишлянської райдержадміністрації від 13.05.2002р.№ 196 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2002 року № АЕК № 122673, зареєстрованого приватним нотаріусом Перемишлянського РНО, реєстровий номер 1275.
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль легковий тип (В1), номерний знак НОМЕР_2 , 2015 року випуску; марка та модель: Опель Віваро, номер кузова (шасі) рами (V1N код): НОМЕР_7 , проданого 09 червня 2023 року на підставі договору купівлі-продажу № 8066/23/007862 за 12 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за вартості проданого автомобіля Опель Віваро, 2015 року випуску в розмірі 12 000,00 грн.
В порядку поділу спільного майна подружжя залишити за ОСОБА_2 на праві власності ідеальну частину бар-магазину загальною площею 88,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності:свідоцтво про право власності № НОМЕР_8 , реєстраційний номер об`єкта майна:96455323 від 17.03,2003, виданого виконавчим комітетом Бібрської міської ради на прізвище ОСОБА_2 .
Залишити за ОСОБА_2 на праві власності частину земельної ділянки, цільове призначення: обслуговування кафе-бару загальною площею 0,0327 га за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на землю серія ЛВ № 029066, виданого згідно розпорядження Перемишлянської райдержадміністрації від 13.05.2002 року № 195 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2002 року серія АЕК № 122670, посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського РНО, реєстровий номер №1274.
Залишити за ОСОБА_2 право власності на ідеальну частину приміщення бойні загальною площею 218,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , яке йому належить на підставі Реєстраційного посвідчення, виданого Золочівським МБТІ від 11 серпня 1999 року за р-м №1275, записаного в реєстрову книгу №1 за реєстраційним номером №25.
Залишити за ОСОБА_2 на праві власності частину земельної ділянки загальною площею 0,922 га з цільовим призначенням для обслуговування бойні в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на землю серія ЛВ № 029067, виданого Розпорядженням Перемишлянської райдержадміністрації від 13.05.2002 року № 196 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2002 року № АЕК № 122673, зареєстрованого приватним нотаріусом Перемишлянського РНО, реєстраційний номер №1275.
Судові витрати понесені сторонами по оплаті судового збору в апеляційній інстанції залишити за кожною із сторін.
Ідентифікуючі дані: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , моб.тел. НОМЕР_10 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , моб.тел. НОМЕР_12 .
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 27 березня 2026 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

М.М.Шандра