Справа № 161/3188/26  Провадження №33/802/224/26 	Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Давидова О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Давидова Олександра Вячеславовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Так,  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.02.2026 року о 10.30 год. в м. Луцьку по вул. Карпенка Карого, повторно, протягом року двічі, керував автомобілем «BMW», р.н. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), однак від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішення суду захисник Давидов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. 
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що місцевий суд не перевірив належним чином факт набрання законної сили попередніми постановами, а також не встановив факт їх вручення особі або належного повідомлення про їх існування. Звертає увагу, що на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про попередні рішення, не отримував їх копій, не знав про набрання ними законної сили. Таким чином на думку сторони захисту відсутній умисел та юридичний факт повторності. Зазначає, що після ухвалення постанови суду першої інстанції заявник оскаржив попередні постанови, які були покладені судом в основу кваліфікації за ч.3 ст. 130 КУпАП. Вважає, що до завершення перегляду попередніх постанов суд не мав правових підстав визнавати повторність доведенною. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем і на момент слухання попередніх постанов ніс службу у Збройних силах України.
З огляду на вищевикладене просять змінити оскаржуване судове рішення та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у межах санкції вказаної статті.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Давидова О.В., який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, доходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Однак дані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді цієї справи не були дотримані в повній мірі, зважаючи на таке.
Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, порушення вимог п.2.5 ПДР, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, однак є частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частини 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, є факт керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (або відмова від огляду) особою, яка вже двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за аналогічні правопорушення.
В матеріалах справи та в оскаржуваній постанові містяться відомості про те, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 29.07.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (справа №570/3218/25, провадження №3/570/1427/2025), яке було вчинене 19.06.2025 року.
Окрім того, постановою Підволочинського районного суду Тернопільської області від 30.10.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (справа №604/1105/25, провадження №3/604/512/25), яке було вчинене 19.09.2025 року.
Разом з тим, як вбачається з долученої до матеріалів справи стороною захисту копії постанови Тернопільського апеляційного суду від 26.03.2026 року, постанова Підволочинського районного суду Тернопільської області від 30.10.2025 року скасована, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
З огляду на вищевикладене в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, що є обов`язковою ознакою для кваліфікації адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а тому доводи сторони захисту щодо перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.3 ст.130 КУпАП є частково слушними.
З огляду на те, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 29.07.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (справа №570/3218/25, провадження №3/570/1427/2025), яке було вчинене 19.06.2025 року, яка набрала законної сили 12.08.2025 року, а дане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинене 06.02.2026 року, а тому дії ОСОБА_1 мають бути кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
За ст.ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
З урахуванням наведеного, зважаючи, що досліджені докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 підлягає зміні у цій частині шляхом перекваліфікації його дій із ч.3 ст.130 КУпАП на ч.2 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у межах санкції цієї частини статті, а саме у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, а у решті постанову суду слід залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Давидова Олександра Вячеславовича – задовольнити частково. 
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 – змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.3 ст.130 КУпАП на ч.2 ст.130 КУпАП.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
В решті постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк