ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/6570/24
категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Привороття-Агро" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Привороття-Агро" із позовом, у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 28.11.2023 №007688 про стягнення з Приватного підприємства "Привороття-Агро" адміністративно- господарського штрафу у розмірі 17000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2023 на ділянці автомобільної дороги Ставище-Попільня у Житомирській області Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті був зупинений вантажний транспортний засіб, який перевозив вантаж (врожай кукурудзи), що належав Приватному підприємству «Привороття-Агро». За результатами перевірки вказаного транспортного засобу співробітниками Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті складений акт перевірки від 01.11.2023, у якому зазначено, що водій не використовує в тахографі картку водія, у тому числі допущене порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (відсутність листків режимів праці та відпочинку водія), визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт». 28.11.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено постанову №007688 про застосування до Приватного підприємства "Привороття-Агро" адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Позивач не погоджується з такою постановою, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зауважив, що долучені до матеріалів адміністративного позову документи не свідчать про пред`явлення всіх визначених вище документів на момент складання актів про проведення перевірки. Відсутність необхідних документів (в даному випадку – щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 за 01.11.2023) визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ та Порядку № 1567 на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті від 01.11.2023 №АР006954. В результаті проведення перевірки було встановлено, що транспортний засіб обладнано повіреним контрольним пристроєм – цифровим тахографом, водій ОСОБА_1 під час здійснення перевезень не використовував картку водія (у слоті тахографа картка водія була відсутня). Зазначений факт не заперечується ані водієм транспортного засобу, що перевірявся, ані позивачем по справі. Перевезення вантажу здійснювалося відповідно до ТТН №0111-10 від 01.11.2023, автомобільним перевізником в якій визначено Приватне підприємство «Привороття-Агро». Також, як зазначає, сам позивач у позові, транспортний засіб, що перевірявся, знаходився у користуванні у позивача саме з 01.11.2023 на підставі договору оренди від 01.11.2023 №В/01/11/23-05. Отже, твердження позивача, що перевезення вантажу (кукурудзи) 01.11.2023 здійснювалося власником транспортного засобу - СФГ «Вікторія», є безпідставним. 
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
01.11.2023 на ділянці автомобільної дороги Ставище-Попільня у Житомирській області Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті був зупинений вантажний транспортний засіб, який перевозив вантаж (врожай кукурудзи), що належав Приватному підприємству «Привороття-Агро».
За результатами перевірки вказаного транспортного засобу співробітниками Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті складений акт перевірки від 01.11.2023, у якому зазначено, що водій не використовує в тахографі картку водія, у тому числі допущене порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (відсутність листків режимів праці та відпочинку водія), визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
28.11.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено постанову №007688 про застосування до Приватного підприємства "Привороття-Агро" адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн. 
Вважаючи винесену постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон №2344-III).
Статтею 2 Закону №2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 №232/94-ВР (далі Закон №232/94-ВР), нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.
За приписами ст.18 Закону №2344-III, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Суд зазначає, що перелік документів, визначений ст.48 Закону №2344-III, не є вичерпним.
Положенням статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Відповідно до частини 4статті 6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Статтею 6 Закону №2344-ІІІпередбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) з дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
За приписами ст.60 Закону №2344-ІІІ, порядок розгляду справи про порушення та стягнення у виді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №1567).
Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Пунктом 12 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Пунктом 13 Порядку №1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Згідно з пунктом 14 Порядку №1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Згідно з пунктом 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Відповідно до ст.1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
При цьому, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону №2344-III).
Крім того, положенням ст.34 Закону №2344-III передбачено обов`язок автомобільного перевізника забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
Таким чином, вказана норма визначає, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, є саме автомобільний перевізник.
Суд зауважує, що на місці здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт водій повинен пред`явити ті документи, які від нього вимагаються (ст.48 Закону №2344-III). Під час такої перевірки можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності. При цьому, адміністративно-господарський штраф (відповідно до ст.60 Закону №2344-III) накладається не на місці проведення перевірки. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника, адже автомобільний перевізник не може встановлюватися на основі самої лише інформації, яка зафіксована в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Такий правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 01.11.2023 на ділянці автомобільної дороги Ставище-Попільня у Житомирській області Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті був зупинений вантажний транспортний засіб, який перевозив вантаж (врожай кукурудзи), що належав Приватному підприємству «Привороття-Агро».
За результатами перевірки вказаного транспортного засобу співробітниками Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті складений акт перевірки від 01.11.2023, у якому зазначено, що водій не використовує в тахографі картку водія, у тому числі допущене порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (відсутність листків режимів праці та відпочинку водія), визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Крім того, відсутність необхідних документів (в даному випадку – щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 за 01.11.2023) визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ та Порядку № 1567 на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення у вказаному акті від 01.11.2023 № АР 006954.
Додатково зазначаємо, що вищевказаний акт проведення перевірки містить особистий підпис водія в якості підтвердження ознайомлення з встановленими обставинами порушення та жодних заперечень стосовно виявленого порушення.
В результаті проведення перевірки було встановлено, що транспортний засіб обладнано повіреним контрольним пристроєм – цифровим тахографом, водій ОСОБА_1 під час здійснення перевезень не використовував картку водія (у слоті тахографа картка водія була відсутня).
Зазначений факт не заперечується ані водієм транспортного засобу, що перевірявся, ані позивачем по справі.
Вищевказаний акт проведення перевірки містить особистий підпис водія в якості підтвердження ознайомлення з встановленими обставинами порушення та жодних заперечень стосовно виявленого порушення.
Разом з тим, слід враховувати, що перевезення вантажу здійснювалося відповідно до ТТН №0111-10 від 01.11.2023, автомобільним перевізником в якій визначено Приватне підприємство «Привороття-Агро».
Також, як зазначено у позовній заяві, транспортний засіб, що перевірявся, знаходився у користуванні у позивача саме з 01.11.2023 на підставі договору оренди від 01.11.2023 №В/01/11/23-05.
Отже, твердження позивача, що перевезення вантажу (кукурудзи) 01.11.2023 здійснювалося власником транспортного засобу - СФГ «Вікторія», є безпідставним.
Так Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 12.10.2023 у справі № 120/554/23 зазначив:
«Матеріалами справи підтверджується, що перевезення вантажу здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної від 03.10.2022 №53, згідно з якою автомобільним перевізником зазначено саме ОСОБА 1 (а.с. 31).
Тобто, у вказаній товарно-транспортній накладній саме ОСОБА 1 визначено автомобільним перевізником.
Таким чином, під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у фахівців відповідача була наявна інформація щодо автомобільного перевізника.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи колегія суддів виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.
При цьому, щодо доводів судів попередніх інстанцій про те, що будь-яких документів на підтвердження того, що транспортний засіб марки RENAULT моделі MAGNUM з номерним знаком НОМЕР 1 та напівпричіп GUILLEN моделі SP-3 з номерним знаком НОМЕР 3 , дійсно перебував у користуванні ОСОБА 1 на час проведення рейдової перевірки водієм посадовій особі відповідача не надано, колегія суддів погоджується з доводами Укртрансбезпеки про те, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.
Не без того, що надання цієї послуги може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах.
Автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, адже такі дані не завжди можуть співпадати..».
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 12.10.2023 у справі № 280/3520/2243 зазначає:
«…. Матеріалами справи підтверджується, що Відповідно до ТТН № 002902 від 14.12.2021, яка міститься в матеріалах справи, автомобіль DAF НОМЕР 1 , причіп/ напівпричіп НОМЕР 4 , автомобільний перевізник ТОВ «ТРАНС ЕКСПИДИШН» , водій - ОСОБА 2 .
Тобто, Суд звертає увагу, що інформація про фізичну особу-підприємця ОСОБА 1 як автомобільного перевізника не була зазначена у товарно-транспортній накладній ТТН № 002902 від 14.12.2021, якою оформлено перевезення вантажу. Натомість, у вказаній товарно-транспортній накладній саме ТОВ «ТРАНС ЕКСПИДИШН» визначено автомобільним перевізником.
Крім того, інформації про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА 1 виступав автомобільним перевізником акт №326108 від 14.12.2021також не містить.
Варто зауважити, що в силу статті 48 Закону № 2344-III водій був зобов`язаний пред`явити уповноваженим особам Укртрансбезпеки товарно- транспортну накладну, адже такий документ прямо передбачений у вказаній правовій нормі.
Відповідно до статті 800 Цивільного кодексу України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.
Отже, у спірних правовідносинах, що склались у цій справі, транспортний засіб передано позивачем в оренду ТОВ «ТРАНС ЕКСПИДИШН» , договір оренди є чинним, недійсним не визнавався, тому саме наймач ТОВ «ТРАНС ЕКСПИДИШН» , є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-ІІІ в межах спірних правовідносин, а не позивач.
Таким чином, аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи колегія суддів виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.
Автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, адже такі дані не завжди можуть співпадати.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20 та від 22 грудня 2021 року у справі №420/3371/21…»
Відповідно до Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
На переконання представника відповідача, вказаний акт індивідуальної дії у повній мірі відповідає положенням Закону № 2344-ІІІ, зокрема абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III.
Водночас, пунктами 25, 26 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Так, листом від 07.11.2023 за вих. №86898/24/24-23 позивача було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Вказаний лист позивачем отримано 10.11.2023.
На розгляд справи про порушення представник підприємства для надання пояснень стосовно порушення не з`явився, доказів того, що транспортний засіб, що перевірявся, використовувався іншою особою, не надав.
Згідно пункту 27 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі):
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
Враховуючи наведене, позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, відповідач правомірно розглянув справу без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Як наслідок, за порушення вимог додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було винесено постанову від 28.11.2023 № 007688.
Слід зазначити, що відсутність позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не спростовує факту того, що позивачем було порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Крім того, як зазначає Верховний Суд у постанові від 01.03.2018 (справа № 820/4810/17): «відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу»…
Позивачем не було реалізовано право на оскарження відповідних дій/актів до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю, відповідно до вимог пункту 32 Порядку № 1567, щодо її оскарження.
Враховуючи зазначене, слід дійти висновку, що приймаючи постанову Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено постанову №007688 28.11.2023 про застосування до Приватного підприємства "Привороття-Агро" адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн., орган державного контролю діяв у межах, у спосіб та на підставі повноважень, визначених чинним законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем доведено факт вчинення позивачем правопорушення, а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону №2344-ІІІ.
З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Привороття-Агро" (вул. Центральна, 5, с. Привороття, Житомирська область, 12621, ЄДРПОУ: 37547001) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області (майдан С.П.Корольова, 12, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область, 10014. ЄДРПОУ: 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 07 квітня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович