Єдиний унікальний номер 205/16066/24
Номер провадження2/205/1329/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Дніпро 

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого-судді - Курбанової Н.М.,
за участю секретаря – Вольф В.Н.,
розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,_

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 , що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що водій ОСОБА_2 30.04.2024 року о 09 год. 00 хв. в м. Дніпрі на вул. Новопокровській, керуючи автомобілем Nissan, н.з. НОМЕР_1 , на дорозі, що має по одній смузі в кожному напрямку, в районі б.2А вул. Ясинева, виїхав на зустрічний бік проїзної частини, де сталося зіткнення з автомобілем Subaru Outback ,н.з. НОМЕР_2 , який слідкувала в зустрічному напрямку. У наслідок ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 11.3 ПДР, за що ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн. (справа №205/6996/24 від 26.06.2024р.). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), яке розглянуло справу та прийняло рішення про виплату матеріальної шкоди в розмірі 160 000,00 грн., яка була отримана позивачем 11.09.2024р. Проте, сума відшкодування є суттєво меншою за розмір заподіяних ОСОБА_2 збитків, що підтверджується висновком відповідної експертизи. Відповідно до висновку експерта №4408/24 від 22.08.2024р., вартість відновного ремонту колісного транспортного засобу Subaru, н.з. НОМЕР_2 , становить 853 463,75 грн., в свою чергу ринкова вартість автомобіля, який було пошкоджено становить 431 706,97 грн., а тому суму ринкової вартості автомобіля слід вважать сумою матеріального збитку. Тобто, ОСОБА_2 внаслідок зіткнення наніс позивачеві матеріальну шкоду у розмірі 431 706,97 грн. Відповідно до рішення Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), ОСОБА_1 було виплачено 160 000 грн. Відповідно до висновку експерта ринкова вартість автомобіля Subaru Outback, н.з. НОМЕР_2 в пошкодженому стані складає 83 043,82 грн. Отже, розмір збитків, які не було відшкодовано ОСОБА_1 складає: 431 706,97 – 160 000 – 83 043,82 = 188 663,15 грн. Крім того, позивачу було заподіяно і моральну шкоду, яка виразилася втому, що останній переніс стрес, крім того автомобіль було знищено, а розмір відшкодування МТСБУ не дозволяє йому придбати інший автомобіль. Це привело до втрати звичайного ритму життя. Просить стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  матеріальну шкоду (збитки) в розмірі 188 663,15 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн., витрати на сплату експертизи у розмірі 8000 грн., судовий збір у розмірі 2166,63 грн. та 1211,20 грн., докази про суму витрат на правочинну допомогу буде надано протягом п`яти днів з дня винесення рішення. 
Представник ОСОБА_4 , що діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надіслав до суду відзив на позовну заяву, а якому зазначив, що сума матеріального збитку є недоведеною у зв`язку з тим, що Додаток №1 до Висновку №4408/24 – Протокол огляду колісного транспортного засобу, викладений судовим експертом Дроздовим Ю.В. іноземною мовою, а саме російською, тому він є таким, що не відповідає критеріям допустимості та не може бути покладений судом в основу рішення. Щодо вимог по відшкодуванню матеріальної шкоди зазначив, що позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу, як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримання від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Право на залишки транспортного засобу отримає страховик, або інша особа, яка відповідає за завдану шкоду. У зв`язку з наведеним, задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди з урахуванням того, що транспортний засіб залишається у власності та вільному розпорядження позивача не можна визнати обґрунтованим. Крім того вважає, що позивач не отримав стресу від вказаної події, так як не знаходився за кермом автомобіля в момент ДТП та не був учасником вказаної події. Тому не вбачають підстав для стягнення на його користь моральної шкоди.
Представник ОСОБА_3 , що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 направив до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що протокол огляду, на який посилався представник відповідача жодним чином не впливає на висновок експерта, оскільки вся дослідницька частина та калькуляція виконані державною мовою.
Також зазначив, що розмір збитків, які не були відшкодовані ОСОБА_1 , складають 431706,97-160000-83043,82=188663,15 грн. Тобто сума заявленого позивачем відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обрахована із вирахуванням залишкової вартості знищеного автомобіля. Будь-які ремонтні роботи знищеного автомобіля не проводились та автомобільне перебуває у справному стані. МТСБУ було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 160 тис. грн., на підставі висновку експерта. Причини настання страхового випадку не потребують доказування, оскільки встановлені постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі 205/6996/24 від 26.06.2024р.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2024 року позовну заяву було залишено без руху.
09.12.2025 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_3 , що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про усунення недоліків.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 11.06.2025 року було витребувано за клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з МТСБУ матеріали страхової справи №105432.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 08.07.2025 року підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , надав суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розглянути дану справу без участі позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся належним чином про розгляд справи, у судове засідання не з`явися, про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_4 повідомлявся належним чином про розгляд справи, у судове засідання не з`явися, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , транспортний засіб «Subaru Outback», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 . Відомості про страхування транспортного засобу «Subaru Outback», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачеві - страхова компанія ПрАТ СК «ПЗУ Україна».
З копії постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2024 року №205/6996/24 вбачається, що  ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Постанова набрала законної сили 09.07.2024 р.
З копії листа з МТСБУ номер справи №105432, ОСОБА_1 було задоволено страхову виплату у розмірі 160000 грн.
Відповідно до копії регламентної виплати, 30.04.2024 ОСОБА_1 було виплачено 1600000 грн.
Відповідно до висновку експерта №4408/24 від 22.08.2024р,. вартість відновного ремонту КТЗ Subaru Outback становить 853 463,75 грн., в свою чергу ринкова вартість автомобіля, який було пошкоджено становить 431 706,97 грн., а тому суму ринкової вартості автомобіля слід вважать сумою матеріального збитку, ринкова вартість автомобіля Subaru, н.з. НОМЕР_2 в пошкодженому стані складає 83 043,82 грн. 
Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до частини першої – третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди.
При цьому суд звертає увагу, що висновок експерта щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди не спростований відповідачем, з вказаним висновком погодилось і МТСБУ, частково відшкодував розмір матеріальної шкоди позивачу.
Крім того, позивачем було враховано, що залишки автомобіля не передані відповідачу, тому розмір цих залишків було відраховано з суми матеріальної шкоди, яка залишилась не відшкодованою позивачу. Відповідач не ставив питання про передачу йому залишків вказаного транспортного засобу.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, а саме 188663 грн.
Згідно із ч. 1 та 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 7 ст. 23 ЦК України).
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що позивачу унаслідок протиправних дій відповідача було пошкоджено належний ОСОБА_1 транспортний засіб, що призвело до негативних наслідків, було порушено звичний ритм життя, було пошкоджено транспортний засіб, який не підлягає відновленню, тому суд погоджується з доводами позивача про завдання йому моральної шкоди. У той же час суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 5000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як розмір - 20000 гривень моральної шкоди є значно завищеним.
Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2024 року ОСОБА_1 уклав договір на проведення експертизи про вартість матеріального збитку внаслідок ДТП з судовим експертом Дроздовим Ю.В. За проведення судовим експертом Дроздовим Ю.В. авто-товарознавчої експертизи у даній справі позивачем було сплачено 8000 грн., що підтверджується квитанцією про оплату №283836600 від 17.07.2024, які підлягіють стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2166,63 грн. та 1211,20 грн. 
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-283 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 188663 (Сто вісімдесят вісім тисяч шістсот шістдесят три) грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн, витрати за проведення авто-товарознавчої експертизи у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн, витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн. 63 коп. та 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., а всього 205040 (двісті п`ять тисяч сорок ) гривень 20 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Курбанова Н.М.
  
Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2