Справа № 396/1150/25
Провадження № 1-кп/396/70/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 року м. Новоукраїнка 
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей ОСОБА_8 , представника ювенальної превенції ОСОБА_9 , розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції взалі суду м. Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №12025121080000095 від 26.03.2025 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Новоукраїнського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, студента КЗ "Новоукраїнський професійний ліцей Кіровоградської обласної ради", раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.04.2025 року, близько 22:30 години, більш точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_5 , прийшов до неогородженої території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме трактором марки МТЗ-80, з номером шасі НОМЕР_1 , номером двигуна НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Реалізуючи свій злочинний намір, не маючи законних прав на транспортний засіб, діючи з прямим умислом на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто, таємно, підійшов до зазначеного трактора, після чого, відімкнув незачинені двері трактору зі сторони водія та проник у салон і сів за кермо.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом зазначеного трактора, не маючи ні дійсного ні уявного права на керування чи розпорядження вказаним трактором, без дозволу власника ОСОБА_10 та всупереч його волі, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун трактора МТЗ-80, тобто, привів його в робочий стан та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення в напрямку м. Новоукраїнка, де 26.03.2025 року був зупинений працівниками поліції, таким чином розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріалі збитків на суму 84 960 грн. 
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, вказавши, що обставини вчинення злочину повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті, а також пояснив, що він 25.04.2025 року прийшов до неогородженої території домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , на якій знаходився трактор МТЗ-80. В подальшому він заліз до кабіни трактора та сів за кермо. Перебуваючи за кермом зазначеного трактора, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун трактора та поїхав в напрямку м.Новоукраїнка та був зупинений працівниками поліції. У скоєному щиро розкаюється, стверджуючи, що такого більше не повториться, просить сурово не карати. Крім того вказав, що відшкодував потерпілому завдані збитки. 
Потерпілий ОСОБА_10 для розгляду справи не з`явився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву відповідно до якої просить судовий розгляд проводити у його відсутність, шкода завдана кримінальним правопорушенням йому відшкодовано в повному обсязі.
Вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, зокрема, на підтвердження вини обвинуваченого дослідженні матеріали кримінального провадження, а саме:
- протокол огляду місця події від 26.03.2025 року та фототаблиця до ОМП від 26.03.2025 року (том №1 а.с. 27-33);
- протокол огляду місця події від 26.03.2025 року та фототаблиця до ОМП від 26.03.2025 року (том №1 а.с. 34-38); 
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 26.03.2025 року ( том №1 а.с. 39);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 02.04.2025 року ( том №1 а.с. 45);
- протокол перегляду відеозапису, що міститься на оптичному диску від 10.04.2025 року (том №1 а.с. 64-67);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.04.2025 року ( том №1 а.с. 67);
- протокол перегляду відеозапису, що міститься на оптичному диску від 10.04.2025 року ( том №1 а.с. 72);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.04.2025 року ( том №1 а.с. 73);
- висновок експерта СЕ-19/112-25/4552-АВ від 08.04.2025 року (том №1 а.с. 82-85);
- висновок експерта СЕ-19/112-25/4480-Д від 03.04.2025 року (том №1 а.с. 90-94);
- протокол огляду предмету від 04.04.2025 року (том №1 а.с. 119-121);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.04.2025 року ( том №1 а.с. 122);
- протокол пред"явлення речей для впізнання від 16.04.2025 року та ілюстративна таблиця (том №1 а.с. 130-133);
З врахуванням вище зазначеного, суд дослідив та перевірив представлені по справі докази у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності та приходить до висновку, про винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України, так як обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом.
Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст. 65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та виховання, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України – скоєно нетяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 – судом не встановлено.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не має на утримані малолітніх дітей, студент КЗ "Новоукраїнський професійний ліцей Кіровоградської обласної ради", раніше не судимий, на «Д» обліку у лікаря-нарколога, а також у лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації", вважають, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , можливе без ізоляції від суспільства. Ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. 
Відповідно до ст.487 КПК України суд під час судового розгляду кримінального провадження з`ясував умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого: 1) склад сім`ї неповнолітнього, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї; 2) обстановку в навчальному закладі, де навчається неповнолітній, його ставлення до навчання, взаємини з учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до нього; 3) зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, навчальним закладом.
Судом досліджено досудову доповідь органу пробації, згідно якої повторне вчинення обвинуваченим злочинів має низький ступінь вірогідності, його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має достатні умови для виховання та розвитку.
Разом з тим, при прийнятті процесуального рішення суд також бере до уваги звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього складений службою у справах дітей Глодоської сільської ради. 
Відповідно до положень ст. 497 КПК України якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусового заходу виховного характеру, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 1,2 статті 105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
У такому випадку суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Таким чином, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності в сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру ухвалюється за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду.
Системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст.75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст.78 КК України) дає підстави дійти висновку, що під звільненням від покарання з застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Таким чином суд, ухвалюючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання з застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 05 грудня 2019 року у справі №754/5884/19).
Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 1, 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» визначено, що судам необхідно дотримуватися вимог законодавства, що регулює застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які вчинили злочини у віці до 18 років. У кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
З досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України та Офісу Генерального прокурора № 2176/5/501/176 від 22.07.2024 запроваджено пілотний проект «Програма відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення».
У ході досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_10 взяли участь у програмі відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, за результатами участі у Програмі відновного правосуддя за участю неповнолітнього, який є підозрюваним, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, між потерпілим ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_5 за участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 та медіатора ОСОБА_11 , укладено 19.05.2025 року Угоду за результатами медіації у межах Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно вказаної угоди, неповнолітній ОСОБА_5 визнав завдану вчиненим кримінальним правопорушенням шкоду, вибачився перед потерпілим ОСОБА_10 , а останній прийняв вибачення неповнолітнього, а також узгодили зобов"язання щодо відшкодування неповнолітнім ОСОБА_5 завдоної шкоди в сумі 16025 грн.
Крім того у вказаній угоді зазначено, що потерпілий ОСОБА_10 не заперечує про звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження №12025121080000095 від 26.03.2025 року з урахуванням норм законодавства України. 
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставин справи, наведених позитивних даних про особу неповнолітнього, ставлення обвинуваченого до скоєного, його щире каяття та неповнолітній вік, відшкодування завданого збитку, враховуючи положення кримінального кодексу, якими встановлено особливості відповідальності та покарання неповнолітніх, а також участь у Програмі відновного правосуддя, укладення та виконання Угоди за результатами медіації, позиції представників служби у справах дітей і ювенальної превенції, суд дійшов висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, та про можливість звільнення неповнолітнього від покарання з застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, передбачених ч.2 ст.105 КК України, а саме застереження.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи в розмірі 1591 грн. 80 коп. (одна тисяча п"ятсот дев"яносто одна грн. 80 коп.), підлягають стягненню з опікуна неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не обирався, тому і суд не вбачає підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відносно останнього до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. 368, 370-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України.
Звільнити ОСОБА_5 від покарання без визначення його виду і розміру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України на підставі ч.1 ст. 105 КК України.
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження. 
Попередити ОСОБА_5 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної діяльності чи вчинення нового кримінального правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи в сумі 1591 (одна тисяча п"ятсот дев"яносто одна ) грн. 80 коп. 
Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:
- оптичний диск DVD s/n CMDR47G-CFMWM03-0002 на якому наявний відеозапис з назвою «20101010003723Х300170_ВА0170»; оптичний диск s/n PR25014-P16 на якому наявні відеозаписи наявні відеозаписи з назвами «NVR_ch1_main_20250326123523_20250326123647», «NVR_ch8_main_202503260432-21_20250326043653», «NVR_ch10_main_20250326042755_20250326042941; оптичний диск DVD s/n CMDR47G-CFMWW03-0002 на якому наявний відеозапис з назвою «1_04_R_032025120757»; оптичний диск DVD s/n CMDR47G-CFMWM03-0002 на якому наявний відеозапис з назвою «IMG_0448», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №12025121080000095 від 26.03.2025 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
- транспортний засіб - трактор марки МТЗ-80, з номером шасі НОМЕР_1 , номером двигуна НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 - залишити потерпілому ОСОБА_10 .
- ручка з перемикання керма, змив з поверхні керма водія, змив з флажка стартера та сліди папілярних візерунків, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою пров.Степана Бандери, 4 м.Новоукраїнка - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1