Справа № 729/1684/25
2/729/110/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 квітня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
судді Кузюри В.О.
за участі секретаря Ященко Л.В.
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №101881697 від 01.08.2021 року у розмірі 35688.50 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №101881697 від 01.08.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 відповідачу було надано кредит в сумі 13700,00 грн. строком на 30 днів, а саме до 31.08.2021 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених кредитним договором.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в розмірі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач у свою чергу не виконав умов кредитного договору. відповідно до відомості ТОВ «Мілоан», заборгованість відповідача перед ТОВ «Мілоан» становила 35688,50 грн., з яких 13700,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20481 грн. заборгованість по відсотках, 1507,00 грн. заборгованість по комісії.
12.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 13Т, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №101881697 від 01.08.2021 року.
25.07.2025 року відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак таку вимогу вона проігнорувала, заборгованість добровільно не погасила.
Таким чином, заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не було погашено, у зв`язку з чим ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №101881697 від 01.08.2021 року в сумі 35688,50 грн., з яких 13700,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20481 грн. заборгованість по відсотках, 1 507,00 грн. заборгованість по комісії, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
20.11.2025 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну зяяву в якому вона позовні вимоги визнає частково, а саме визнає суму боргу в обсязі передбаченому договором, в сумі 20344,50 грн. та просить розстрочити сплату боргу на 12 місяців з щомісячною сплатою по 1700,00грн.
04.12.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просять задовольнити позов в повному обсязі, надали розрахунок заборгованості за кредитним договором та просили відмовити у клопотанні про розстрочення виконання судового рішення в зв`язку з тим, що відповідачкою не надано жодних доказів свого фінансового становища.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.
Відповідачка в судовому засіданні зазначила , що після ознайомлення з поясненнями на відзив вона вимоги визнає в повному обсязі , не заперечує щодо їх задоволення , проте просить розстрочити виконання рішення суду з тих підстав які вона зазначає в заяві та на підставі наданих до заяви документів про які вона зазначила під час підготовчого засідання .
Розглянувши позовну заяву , відзив на позов, пояснення на відзив, заслухавши відповідачку , суд прийшов до наступного висновку.\
Суд встановив, що 01.08.2021 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №101881697 відповідачу було надано кредит в сумі 13700,00 грн. строком на 30 днів, а саме до 31.08.2021 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в строки та на умовах, передбачених кредитним договором. (арк. с. 20-24).
Згідно даних з платіжного доручення від 01.08.2021 року встановлено що ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 13700,00 грн (арк. с. 25).
ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи фінанс» 12.11.2021 року уклали договір відступлення права вимоги № 13Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором№101881697 від 01.08.2021 перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи фінанс» становить 35688,50 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13700,00 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 20481,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами 1507,00 грн.(арк. с. 13-17).
З досудової вимоги від 25.07.2025 року, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №101881697 від 01.08.2021 року та запропоновано сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Діджи фінанс» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «Діджи фінанс» буде змушене звернутися до суду (арк. с. 27).
У відповідності до Розрахунку заборгованості (відомість про щоденні нарахування та погашення) за Кредитним договором №101881697 від 01.08.2021 відбулася видача коштів, а також останній містить детальний і повний опис сум фінансових зобов`язань, що підлягає погашенню (а.с. 12).
Однак, Відповідач порушила умови Договору про споживчий кредит № 101881697 від 01.08.2021, а тому за умовами п. 2.3.1.2. Кредитного договору, відбулась автопролонгація, яка не може перевищувати 60 днів.
Таким чином, у відповідності до вищезазначених пунктів Кредитного договору розмір відсотків за користування кредитом протягом встановленого умовами Кредитного договору строку, розраховувався за формулами:
- у період із 02.08.2021 до 31.08.2021 підлягають сплаті проценти у розмірі 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що складає: 13700,00 (сума кредиту) * 0,0125 * 30 (днів) = 5137,50 грн. (п. 1.5.2 Договору про споживчий кредит № 101881697 від 01.08.2021);
- у період з 01.09.2021 до 30.10.2021 підлягають сплаті проценти у розмірі 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що складає: 13700,00 (сума кредиту) * 0,05 (5/100) * 13 (дні) = 8905,00 грн; (п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору про споживчий кредит № 101881697 від 11.06.2021).
- у відповідності до п. 6.4. розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, Товариство має право припинити, зупинити або зменшити розмір нарахованих процентів, у зв`язку з чим, у період з 14.09.2021 до 30.10.2021 підлягають сплаті проценти у зменшеному розмірі відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що складає: 13700,00 (сума кредиту) * 0,01 (1,00/100) * 47 (днів) = 6439,00 грн.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення Закону України «Про електронну комерцію`передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно дост. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідност. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.
За приписами ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги
Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 1101881697 від 01.08.2021 року, а також наявність договору факторингу № 13Т від 12.11.2021 року, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачка вимоги визнала в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку з цим, з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.
Щодо клопотання відповідачки щодо розсточення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Нормою ч. 1 ст. 435 ЦПК передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до зазначеної норми повноваження відстрочити або розстрочити виконання рішення, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання покладено на суд, який розглядав справу як суд першої інстанції. Таким чином визначена інституційність розгляду судами зазначеного питання.
Вирішення цієї заяви проводиться відповідно до ст. 435 ЦПК України, яка не містить вимог до форми та її змісту, тому ця заява повинна відповідати вимогам ст.ст.175, 183 ЦПК України.
Так, згідно ч. 3,ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:ступінь вини відповідача у виникненні спору , щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №796/43/2018 зазначено, що підставою для застосуванняст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Відповідачка просить розстрочити виконання рішення суду з тих підстав, що вона на утриманні має трьох малолітніх дітей , що підтверджується даними свідоцтв про народження , на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років ( дитині на час рогляду 10 місяців) , не працює і на обліку в державній службі зайнятості не перебуває , що підтверджується відповідною довідкою , згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб її загальний щомісячний дохід складає 2960 грн. соціальних виплат як допомога на дитину та допомога багатодітній сім"ї. Враховуючи вказані обставини , а також ту обставину , що із врахуванням що сплата суми боргу 38110,90 грн. одноразовим платежем створить для неї надмірний тягар , також те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для відповідачки , оскільки такі дії заявниці спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача, відповідач вимоги визнає та має намір погасити борг , суд вважає можливим розстрочити виконання рішення суду на строк 12 місяців , визначивши обов"язковий щомісячний платіж , починаючи з дати набрання рішенням законної сили. 
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 101881697 від 01.08.2021 року в розмірі 35688 (тридцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 накористь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.
Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення по справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» боргу за кредитним договором у розмірі 35688 грн. 50 коп. та судового збору у розмірі 2422 грн.40 коп. терміном на 12 місяців, шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами по 3175 ( три тисячі сто сімдесят п"ять ) гривень 91 копійка починаючи з дня набрання рішенням законної сили .
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», вул. Авіаконструктора Ігора Сікорського, 8, м. Київ, 04112, код ЄДРПОУ 42649746.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя :