Справа № 750/13606/25
Провадження № 2/750/374/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря – Левченка К.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» в особі тимчасового адміністратора Лукашука Віталія Васильовича про відшкодування майнової шкоди (збитку), завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Селюха А.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» в особі тимчасового адміністратора Лукашука Віталія Васильовича про відшкодування майнової шкоди (збитку), завданої внаслідок ДТП, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження тз «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 у ДТП, яка мала місце 19.02.2025, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 4758 грн 99 коп, як втарту товарної вартості, а також витрати на проведення оцінки збитку у сумі 4500 грн, а всього 9258 грн 99 коп., стягнути з МТСБУ та/або ПрАТ «СК «Саламандра» у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження легкового автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 у ДТП, яка мала місце 19.02.205, невплачену суму страхового відшкодування в розмірі 18241 грн 88 коп, а також пеню в розмірі 2602 грн 84 коп і три відсотки річних у розмірі 252 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10000 грн., та сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.
Обгрунтовано позов тим, що 19 лютого 2025 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 , який належить позивачу та «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винною у ДТП згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2025 року визнано ОСОБА_2 . На час ДТП цивільно-правова відповідальність останньої була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». Для отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» компенсувала лише частково заподіяну шкоду в розмірі 7756 грн 40 коп, також, відповідач ОСОБА_2 компенсувала позивачу франшизу у розмірі 3200 грн, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Представник ПрАТ «СК «Саламандра» через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки ПрАТ"СК "Саламандра" виконало свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування в повному обсязі, передбаченому спеціальним законодавством, та забезпечило виплату страхового відшкодування позивачу через МТСБУ, страхова компанія не може виступати відповідачем у даній справі. Належним відповідачем щодо стягнення різниці між фактичним розміром шкоди (без урахування зносу) та виплаченим страховим відшкодуванням (з урахуванням зносу) може бути виключно винна у ДТП особа – ОСОБА_2 . Окрім того, позивач не довів факт реального понесення витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, детальний аналіз поданих сторонами оціночних документів свідчить про наявність суттєвих розбіжностей та необґрунтоване завищення вартості ремонтних робіт у Звіті оцінювача ОСОБА_3 , на який посилається представник позивача. Крім того, позивач не надав жодних доказів того, що відновлювальний ремонт транспортного засобу фактично був проведений, а відповідні витрати реально понесені. Також, відсутні правові підстави для застосування до ПрАТ «СК «Саламандра» штрафних санкцій у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних, оскільки відповідальність боржника за прострочення виконання зобов`язання настає лише за наявності його вини, яка у даному випадку відсутня. Прострочення було зумовлене дією непереборної сили у вигляді застосування регуляторних заходів з боку Національного банку України, що виключає відповідальність страховика.
Представник МТСБУ через систему «Електронний суд» надіслала пояснення, в яких просила в позові відмовити, посилаючись на те, що МТСБУ не порушувало прав позивача, а виконало свої зобов`язання перед страховиком, виходячи з положень чинного законодавства. Також, згідно Акту огляду пошкодженого автомобіля позивача, спеціалістом було встановлено, що транспортний засіб мав пошкодження, які не пов`язані з даною ДТП, а саме: «Деформовано дах, лобове скло, ліве заднє крило подряпини.». Враховуючи наявність вказаних пошкоджень повинен бути проведений розрахунок вартості матеріального збитку з урахування зносу на запчастини відповідно до положень підп. «б» п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Представник позивача надіслав додаткові письмові пояснення зазначивши, що звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 189/06-25, який виконаний ФОП ОСОБА_4 , 25.06.2025 року на замовлення страхової компанії, містить в собі акт б/н огляду КТЗ (дефектна відомість) від 06.03.2025 року ТЗ позивача, який складено невідомою особою. Представник позивача повідомляє, що ОСОБА_4 у м. Чернігові 06.03.2025 року присутній не був, в тому числі не був присутній на огляді ТЗ позивача. Також, ОСОБА_4 не заповнював своєю рукою графи акту огляду ТЗ позивача. Складений і заповнений акт огляду невідомою особою без підпису був переданий страховику, а вже страховик передав акт огляду ТЗ позивача оцінювачу - ОСОБА_4 , для проведення розрахунків і виконання вищевказаного звіту про оцінку. Представник позивача вважає такі дії неправомірними і необґрунтованими. Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 189/06-25, який виконаний ФОП ОСОБА_4 , 25.06.2025 року напевно дійсно ним і виконаний, але на підставі не власного (безпосереднього) огляду пошкодженого авто, а огляду який виконувала невідома третя особа, а тому просив заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; визнати не належним письмовим доказом звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 189/06-25, який виконаний ФОП ОСОБА_4 , від 25.06.2025 року, на замовлення страхової компанії – відповідача з усіма додатками до нього - ремонтною калькуляцією, актом огляду ТЗ від 06.03.2025 року, фото таблицею.
16 березня 2026 року представник ПрАТ «СК «Саламандра» надіслав додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що ПрАТ «СК «Саламандра» повністю та належним чином виконало свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог спеціального законодавства. Страховою компанією було проведено оцінку збитків на підставі Звіту № 189/06-25 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, та складено Страховий акт № 0054796.02.25/1 від 10.07.2025. Також, представник зазначає, що у справі наявний спір щодо розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, зумовлений суперечністю між двома оціночними звітами, а тому для встановлення дійсного розміру відшкодування принципово важливим є визначення технічної доцільності та обґрунтованості ремонтних робіт, включених до переліку, зокрема повної заміни бампера.
17 березня 2026 року представник позивача з використанням системи «Електронний суд» надіслав до суду клопотання про залишення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди (збитку) в сумі 4758 грн. 99 коп., як втрату товарної вартості, а також витрати на проведення оцінки збитку в сумі 4500 грн., а всього 9258 грн. 99 коп., без розгляду. Також, просив не стягувати з відповідача ОСОБА_2 судові витрати на оплату правничої допомоги та судовий збір.
06 квітня 2026 року представник позивача надіслав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з МТСБУ та/або ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» на користь позивача пеню в розмірі 4 282.09 грн., і 3% річних в розмірі 418.00 грн., за період з 16.07.2025 року по 21.04.2026 року.
14 квітня 2026 року представник ПрАТ «СК «Саламандра» надіслав заперечення проти заяви про збільшення позовних вимог, зазначивши, що Рішенням Правління НБУ № 167-рш від 14.05.2024 до ПрАТ «СК «Саламандра» було застосовано захід впливу у вигляді анулювання ліцензій, внаслідок чого з 14.05.2024 Відповідач законодавчо позбавлений можливості здійснювати будь-які грошові виплати, а перебіг строків виконання відповідних грошових зобов`язань зупинено в силу прямої норми закону. Окрім того, 02.08.2024 ПрАТ «СК «Саламандра» було позбавлено членства в МТСБУ через заборгованість до фондів Бюро. З моменту позбавлення членства всі рахунки та будь-який рух коштів безпосередньо через ПрАТ «СК «Саламандра» були зупинені, а виключне право на здійснення виплат перейшло до МТСБУ, а тому просив відмовити у задоволенні заяви представника Позивача про збільшення розміру позовних вимог у частині стягнення пені в розмірі 4 282,09 грн. та 3% річних у розмірі 418,00 грн. з ПрАТ «СК «Саламандра» як таких, що є безпідставними та суперечать нормам чинного законодавства України.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди (збитку) в сумі 4758 грн. 99 коп., як втрату товарної вартості, а також витрати на проведення оцінки збитку в сумі 4500 грн., а всього 9258 грн. 99 коп., залишено без розгляду.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядади без його участі та участі позивача та задовольнити позов в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.
Представник МТСБУ у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду пояснення, в яких просила у задоволенні позову відмовити.
Представник ПрАТ «СК «Саламандра» у судове засідання не з`явився, надіславши відповідь на відзив, в якому просив у задовленні позову відмовити. Також, просив справу розглядати без його участі. 
Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
19.02.2025 о 19 год. 05 хв. ОСОБА_2 по пр. Перемоги в м. Чернігові, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz» номерний знак НОМЕР_2 не вибрала в установлених межах безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції, в наслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_3 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила пункт 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2025 року у справі № 750/5185/25, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 17).
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 , який зазнав пошкоджень в результаті ДТП (а.с. 14).
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника автомобіля «Мерседес Бенц» д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», страхова сума відшкодування на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160000 грн., розмір франшизи – 3200 грн. 
Згідно звіту про оцінку № 97/25 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 16.06.2025, виконаного СПД « ОСОБА_3 »:
-Ринкова вартість легкового автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 на дату оцінки складає 599494 грн. 06 коп.;
-Вартість ремонту легкового автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 після ушкодження складає: 35037 грн. 94 коп. (в тому числі ПДВ – 5839 грн. 66 коп.)
-матеріальний збиток завданий власнику КТЗ – легкового автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 складає 39796 грн. 93 коп. В тому числі втрата товарної вартості -4758 грн. 99 коп. (а.с. 29-53).
Вавртість проведення автотоварознавчого дослідження № 97/25 складає 4500 грн. (а.с. 54-56).
Як зазначено в позовній заяві, позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування, надавши відповідний пакет документів.
Оскільки ліцензію ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» було відкликано, а тому МТСБУ сплатило позивачу 15.07.2025 страхове відшкодування в розмірі 7756 грн. 40 коп., але ця сума не відповідає розміру спричиненої шкоди та повинна бути стягнута у межах ліміту відповідальності страховика
Позивач зазначає, що при визначенні розміру страхового відшкодування МТСБУ та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» не погоджували з позивачем розмір страхової виплати як це передбачено п.2 ст.36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про суму сплачених коштів позивач дізнався лише після того, як вони були зараховані на його картковий рахунок.
Проте, позивач не згоден з розміром страхової виплати, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.
Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до пункту 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Згідно із пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).
Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У пункті 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно частин 1, 2 статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).
За таких обставин, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як винуватця ДТП, застрахована відповідно до полісу № ЕР/220251053, а тому суд знаходить підстави для стягнення з МТСБУ, яке має згідно закону обов`язок виплати страхового відшкодування замість вибулої ПрАТ СК «Саламандра», на користь позивача недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 18241 грн 88 коп., оскільки розмір такої шкоди заявлений в межах ліміту відповідальності страховика, підтверджений наданим позивачем звітом про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №97/25 та відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, хоча суд, виконуючи вимоги ч.5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснив сторонам право клопотати та надати згоду (незгоду) на призначення у справі судової експертизи, проте клопотання про призначення судової експертизи у справі заявлено не було.
При цьому, доводи представника МТСБУ про те, що автомобіль мав пошкодження, які не пов`язані з даною ДТП, не підтверджені належними доказами, адже за даними Управління патрульної поліції в Чернігівській області (лист від 01.01.2026 №11749вх/41/22/03-2025), зафіксовані пошкодження автомобіля «SKODA OKTAVIA» д.р.н. НОМЕР_1 у дорожньо – транспортних пригодах від 19.02.2025 та від 21.08.2025 (а.с.207-209)
Враховуючи зазначені вище норми законодавства та прострочення страховиком виплати страхового відшкодування, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з МТСБУ, яке має обов`язок виплати страхового відшкодування замість вибулої ПрАТ СК «Саламандра», трьох відсотків річних в розмірі 418 грн. та пені в розмірі 4282 грн. 09 коп, за період з 16.07.2025 по 21.04.2026. 
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат.
Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Селюх А.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 09.07.2025 (а.с. 59) та ордеру серії СВ № 1137582 від 09.07.2025 (а.с. 61).
Згідно квитанцій № 7539-2962-4722-2727 від 11.07.2025 та № 1.321768353.1 від 23.09.2025 позивачем сплачено адвокату Селюх А.В. 5000 грн. та 5000 грн. відповідно (а.с. 64, 65).
Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Враховуючи викладене, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, суд вважає за можливе стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 3000 грн.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача МТСБУ на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у зв`язку із задоволенням позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 81, 83, 133, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) до Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, ЄДРПОУ 21647131), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» в особі тимчасового адміністратора Лукашука Віталія Васильовича (юридична адреса: вул. Колективна, 10, м. Полтава, ЄДРПОУ 21870998) про відшкодування майнової шкоди (збитку), завданої внаслідок ДТП – задовольнити частково.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «SKODA OKTAVIA», номерний знак НОМЕР_1 , невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 18241 грн. 88 коп., пенсу в розмірі 4282 грн. 09 коп. та три відсотки річних в сумі 418 грн., а всього - 22941 грн. 97 коп. (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок одна грн. 97 коп.).
В частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» в особі тимчасового адміністратора Лукашука Віталія Васильовича- відмовити.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. судового збору та 3000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний тект рішення складено 22.04.2026

Суддя