Справа № 466/10188/25
Провадження № 3/466/502/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., в режимі відеоконференції, з участю ОСОБА_1 , адвоката Жовта А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , адвоката Манукян М.А.- представника потерпілої Бура С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, в декретній відпустці, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановила: 
згідно протоколу серії ВАД №481691 від 27.10.2025р. встановлено, що 26 вересня 2025 року близько 18:30год., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинила психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме погрожувала фізичною розправою, висловлювалася нецензурною лайкою на підвищених тонах, вчинила сварку, завдавши шкоди психологічному та ментальному здоров`ю ОСОБА_2 , чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.11.2025р. адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, звільнено її від адміністративної відповідальності за малозначністю та обмежившись усним зауваженням.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22.12.2025р. постанову суду від 12.11.2025р. скасовано, матеріли справи направлено на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, надала пояснення, що, подія, яка мала місце 26.09.2025р. була спровокована конфліктом, який спочатку виник зі сторони ОСОБА_3 (тещею), а потім між ОСОБА_2 (прабабусею своєї онучки) та ОСОБА_1 . Зазначила, що в той день вона прийшла провідати свою 7-ми місячну доньку до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше мешкала з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4 , оскільки дитина в силу певних обставин не проживає з нею, (зі слів ОСОБА_1 дитину в неї забрали, на даний час в суді йде розгляд справи щодо визначення місця проживання дитини), однак її всіляко перешкоджали побачити дитину, повідомивши, що дитини нема вдома. В подальшому, ОСОБА_5 викликала поліцію, аналогічну заяву було подано нею ( ОСОБА_1 ) до відділу поліції. Просила провадження відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні, яке відбулось 30.01.2026р. адвокат ОСОБА_1 – Ганич І.М. просив справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства та настання шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . 
В судовому засіданні 30.01.2026р. представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Манукян М.А. подала письмові пояснення по справі. Просила викликати в якості свідка ОСОБА_5 , та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Будучи допитаною в судовому засіданні, яке відбулось 13.03.2026р. свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 доводиться біологічною матір`ю її внучки. Конфлікт, який мав місце 26.09.2025р. був з вини саме ОСОБА_1 ,. оскільки така висловлювалась нецензурною лайкою в її сторону та сторону її матері ОСОБА_2 
13.03.2026р. через систему «Електронний суд» від адвоката Жовта А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 
16.03.2026р. на адресу суд від адвоката Зачепіло З.Я., яка діяла в інтереси ОСОБА_1 , надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у ньому. 
16.03.2026р. від представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Манукян М.А. надійшло заперечення щодо клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтовуючи тим, що на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, поширюється дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», окрім того, відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня вчинення відповідного правопорушення. Просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
В судове засідання на 17.03.2026р. учасники справи не з`явились, однак від адвоката Жовта А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та від адвоката Манукян М.А.,яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_2 , надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі. 
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представників правопорушника та представника потерпілої, свідка ОСОБА_5 , з’ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, прийшов на доступного висновку. 
У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Суд розглядає справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.
Відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").
Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
Стаття ст. 173-2 КУпАП визначає дуже широке коло суб`єктів. Дія законодавства поширюється не лише на офіційне подружжя, а й на: колишнього чоловіка/дружину, осіб, які проживають (або проживали) однією сім`єю («цивільний шлюб»), родичів та інших осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив, що в таких відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували: факт вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства, настання або можливість настання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_6 , причинно-наслідковий зв`язок між інкримінованими діями та будь-якими наслідками.
Долучена до матеріалів справи медична виписка ОСОБА_2 від 10.10.2025р. не містить жодних відомостей про подію правопорушення, не встановлює факту завдання шкоди та не підтверджує обставин, викладених у протоколі (а.с.3). 
Пояснення осіб, які перебувають у конфліктних або заінтересованих відносинах, є суб?єктивними та не підтверджені іншими доказами.
Відповідно до п.9 розділу III Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції,затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються,зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення. При цьому, для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, яка форма насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, форма домашнього насильства, наслідки цих дій для потерпілого.
В порушення вищевказаних вимог, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена форма вчинення домашнього насильства. Крім того, зазначено, «внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої», в той час, як обов"язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є настання наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, протокол не містить зазначення усіх елементів, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Інкриміновані ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення дії не охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містять обов`язкової складової об`єктивної сторони правопорушення завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Обов`язок довести наявність ознак домашнього насильства в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого (наявність в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП) покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.
Фабула статті 173-2 КУпАП визначає лише можливість притягнення до адміністративної відповідальності особи за умови доведення її об`єктивної сторони - діяння, наслідки та причинно-наслідковий зв`язок.
Зі змісту вказаної диспозиції вбачається, що будь-які діяння, внаслідок яких могло бути спричинено шкоду потерпілому - не передбачені об`єктивною стороною ст. 173-2 КУпАП.
Вказані обставини не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 N? 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП з таких підстав.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
У зв`язку з викладеним суд вирішив, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст. 247, 251,283, 284 КУпАП, суддя, - 
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя	  	В.  В.  Свірідова