154/5152/25 
2/154/473/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Лященка О.В.
за участю секретаря судового засідання Баранюк О.В., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимирського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №161311 на суму 18750,00 грн. 
Відповідач, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив намір отримати кредитні кошти, після чого ознайомився, з індивідуальною частиною, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною кредитного договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення кредитного договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/.
Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, відповідач ОСОБА_1 пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів.
Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини. 
З урахуванням викладеного, наявність підписів сторін на індивідуальній частині кредитного договору підтверджує волевиявлення позичальника та первісного кредитора на укладення договору, їх згоду з усіма його умовами, а також факт належного інформування позичальника кредитодавцем у встановленому порядку та формі. 
На виконання умов кредитного договору, 21.11.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку №5168-74ХХ-ХХХХ-7378 відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що ОСОБА_1 прийняв пропозицію первісного кредитора. 
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. 
16.04.2025 первісний кредитор та позивач уклали договір факторингу №16042025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Таким чином, відповідно до реєстру прав вимог № 2 від 07.05.2025 до договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі № 2 від 07.05.2025 до договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 . 
Відповідач під час укладення кредитного договору ознайомився з його текстом та змістом, зокрема з графіком щомісячних платежів за кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення або зміни викладення умов кредитного договору відповідачем не висловлювалося, а також він погодився, що зміст кредитного договору не порушує його законних прав та інтересів, що підтверджується його підписом. 
Нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалося виключно первісним кредитором. 
Враховуючи вищезазначене, просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33309,81 грн., яка складається з 18750,00 грн заборгованості за тілом, 13758,81 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісією 801,00 грн.
Витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн просить покласти на відповідача.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. 
Відповідач в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про визнання позову.
Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. 
Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 21.11.2024 укладено кредитний договір (далі договір) №161311, згідно якого він отримав кредит в розмірі 18750,00 грн. 
Із дослідженого судом договору №161311 від 21.11.2024 встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлений та згідний з умовами договору, що підтверджується його підписом.
Зокрема, ОСОБА_1 зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов?язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.
16.04.2025 між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого до ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 21.11.2024 №161311.
Оскільки на підставі даного договору відбулась заміна первісного кредитора на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. 
З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежним чином виконує умови договору. 
Із даного розрахунку вбачається, що у ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитним договором, в сумі 33309,81 гривень, з яких: 18750,00 грн. – заборгованість за кредитом, 13758,81 грн. – заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 801,00 грн — заборгованість за комісією.
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд також виходить з наступного.
Згідно із ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту кредитодавця відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані ним умови.
За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електроннукомерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч.12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 ЦК України передбачено,що якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію,яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Оскільки заборгованість за кредитним договором від 21.11.2024 року в сумі 33309,81 грн. повністю визнається відповідачем і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК вони не підлягають доказуванню.
Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобов`язання по умовах договору має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором на загальну суму 33309,81грн., яка визнається відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» при поданні позовної заяви сплатило 2422,40 гривень судового збору.
Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта стягнути з відповідача у користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 512, 514. 526, ч.1 ст. 548, ч.1 ст. 549, ч.1 ст.610, ч.1 ст. 611, 625, 1049, 1054 ЦК України,суд,
ухвалив:
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №161311 від 21.11.2024 в сумі 33309 (тридцять три тисячі триста дев`ять) грн. 81 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» з державного бюджету 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 7 000 (сім тисяч) гривень витрат, понесених позивачем за надання професійної правничої допомоги.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», ЄДРПОУ 43541163, адреса: 01133, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, м. Київ.
Відповідач (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: Олександр ЛЯЩЕНКО