Справа № 199/2443/26
(3/199/996/26) 

П О С Т А Н О В А
іменем України
24 березня 2026 року м. Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Руднєвої В.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , який народилався ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи - підприємця,
за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 09 лютого 2026 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно висловлювався нецензурною лайкою, висловлював погрози, давав ляпаси своїй дружині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_3 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю дитини та вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що того дня конфлікт між ним та його дружиною дійсно був, але він був взаємним і донька при цьому присутня не була, а спала в сусідній кімнаті.
Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу. 
ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
В судовому засіданні було допитано ОСОБА_4 – дружину  ОСОБА_1 , яка повідомила, що дійсно між нею та чоловіком 09 лютого 2026 року був конфлікт, але їх малолітня донька ОСОБА_3 при цьому присутня не була, дитина хворіла та в цей час спала в сусідній кімнаті, прокинулася вже коли приїхала поліція.
Пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_1 спростовують факт вчинення насильства в будь-якій формі відносно дитини і за наведених обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд –
П О С Т А Н О В И В:
Справу про адміністративного правопорушення у відношенні  ОСОБА_2  закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя:

24.03.2026