Номер провадження: 22-ц/813/3553/26 
Справа № 505/881/18
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Громіка Р.Д.,
Драгомерецького М.М.,
за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність сучасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2025 року, повний текст якого складено 01.05.2025 року та ухваленого під головуванням судді Івінського О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: в.о. начальника Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Голосінський О.І., про визнання не законним та скасування наказу в.о. начальника Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» О.І. Голосінського № 8/к від 11.01.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

встановив:

28.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») та просив суд:
- визнати неправомірним та скасувати наказ в.о. начальника Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» О.І. Голосінського № 8/к від 11.01.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким оголошено догану ОСОБА_1 ; 
- стягнути з АТ «Укрзалізниця» винагороду та премію за 2018 рік у загальному розмірі 3 455,14 грн.
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працює у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця «ПАТ «Укрзалізниця» за безстроковим трудовим договором на посаді машиніста електровозу з 1989 року. Всі локомотивні бригади локомотивного депо Подільськ здійснили не графікові зупинки поїздів 27.12.2017 в період з 09.00 до 09.30 годин, в зв`язку з прийняттям участі в законній акції протесту, яка була організована Вільною профспілкою машиністів України (далі – ВПМУ) з вимогами підвищення заробітної плати всім залізничникам на 100%. Про дану акцію була попереджена адміністрація ПАТ «Укрзалізниця» за два тижні і тому мала змогу звернутися до суду з позовом про визнання акції незаконною. В зв`язку з чим, було оголошено догану помічнику машиніста ОСОБА_1 за порушення вимог інструкції, в частині не виконання графіку руху поїздів (неграфікова зупинка) та порушень Правил технічної експлуатації (далі – ПТЕ), згідно з п. 1 ст. 147 КЗпП України.
Позивач вказував, що даний наказ є незаконним та таким що підлягає скасуванню, так як рішення ВПМУ про проведення акції протесту та порядок її виконання було надіслано листом до позивача, а також поширено засобами телебачення каналу «ЗІК» та через мережу Інтернет «Фейсбук». Дирекція ПАТ «Українська залізниця», знаючи про те, що 27.12.2017 року ВПМУ буде проводитися акція протесту по всій залізниці України, не звернулася до відповідного адміністративного суду з позовом про заборону на проведення вказаної акції, яка здійснювалася з відома та згоди керівництва ПАТ «Укрзалізниця» та за згоди керівництва залізниць України, оскільки не була заборонена та не оскаржена у встановленому законодавством порядку, 
Крім того, позивач є членом первинної ВПМУ виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ», голова якої наголошував на тому, що не надає згоду на притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності. Також зазначив, що жодний з наведених в наказі в.о. начальника депо пунктів ПТЕ, Положення про дисципліну відповідальність працівників залізничного транспорту України, Інструкція локомотивної бригади № ЦТ-0106, прямої норми, забороняючої зупинки потяга при жовтому вогні локомотивного світлофору не містить, а отже не може вважатися порушенням перелічених в наказі пунктів ПТЕ, Положенні про дисципліну відповідальність та Інструкції локомотивної бригади. 
Одною з підстав для притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності було недотримання графіка руху поїздів (неграфікова зупинка), проте відповідно до вимог п. 16.47 ПТЕ рухом поїзда управляє машиніст ведучого локомотива. Помічник машиніста не може нести відповідальність за зупинку поїзда, так як взагалі не керує поїздом, яким керує машиніст. Також участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
Таким чином, для захисту своїх прав, позивач вимушений звернутися до суду.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.
Визнано неправомірним та скасовано наказ в.о. начальника Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» О.І. Голосінського № 8/к від 11.01.2018 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, яким йому було оголошено догану. 
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 винагороду та премію за 2018 рік у загальному розмірі 3 455,14 грн.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1410,00 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 4 000,00 грн., а також витрати, сплачені за послуги банку в розмірі 50,58 грн.(т.1, а.с.239-244).

В апеляційній скарзі АТ «Укрзалізниця» ставить питання про скасування рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с.1-4).

Вирішуючи питання про слухання справи, у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.42-45).

Крім того, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції.

Колегія суддів також враховує заяви позивача і його представника, а також представника АТ «Укрзалізниця» про слухання справи у їх відсутність (т.2, а.с.46-47, 50).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюваний позивачем наказ про оголошення догани, винесений відповідачем, не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем не було враховано, що акція протесту була організована відповідно до норм чинного законодавства, про що було заздалегідь попереджено керівництво ПАТ «Укрзалізниця», яке проте ніяк не відреагувало на визначений час її проведення, до суду з позовом про визнання її незаконною не зверталося, а отже погодилося з умовами та часом її проведення, тому це не є порушенням трудової дисципліни.
Таким чином, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено неналежного виконання позивачем ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, не доведено елементів складу дисциплінарного проступку, а тому, керуючись принципом презумпції невинуватості, який діє в трудовому праві, згідно з яким не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки роботодавцем не доведена його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість, а при відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимоги. 

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обгрунтовував свої позовні вимоги тим, що він працює у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця «ПАТ «Укрзалізниця» за безстроковим трудовим договором на посаді машиніста електровозу з 1989 року. 
27.12.2017 в період з 09.00 до 09.30 годин, всі локомотивні бригади локомотивного депо Подільськ здійснили не графікові зупинки поїздів, у зв`язку з прийняттям участі в законній акції протесту, яка була організована ВПМУ з вимогами підвищення заробітної плати всім залізничникам на 100%. Про дану акцію була попереджена адміністрація ПАТ «Укрзалізниця» за два тижні і тому мала змогу звернутися до суду з позовом про визнання акції незаконною. 
Наказом в.о. начальника Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» О.І. Голосінського № 8/к від 11.01.2018 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення йому догани за порушення вимог інструкції, в частині не виконання графіку руху поїздів (неграфікова зупинка) та порушень ПТЕ, згідно з п. 1 ст. 147 КЗпП України.
Посилаючись на те, що наказ є незаконним та таким що підлягає скасування, так як рішення ВПМУ про проведення акції протесту та порядок її виконання було надіслано листом до позивача, а також поширено засобами телебачення каналу «ЗІК» та через мережу Інтернет «Фейсбук». Дирекція ПАТ «Укрзалізниця», знаючи про те, що 27.12.2017 ВПМУ буде проводитися акція протесту по всій залізниці України, не звернулася до відповідного адміністративного суду з позовом про заборону на проведення вказаної акції, тобто здійснювалася з відома та згоди керівництва ПАТ «Укрзалізниця» та за згоди керівництва залізниць України, оскільки не заборонена та не оскаржена у встановленому законодавством порядку не була, вимоги позивача є обгрунтованими.
Крім того, суд правильно врахував те, що позивач є членом первинної ВПМУ Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ», голова якої наголошував на тому, що не надає згоду на притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності. 
Більше того, жодний з наведених в оскаржуваному Наказі підзаконний Акт не містить прямої норми заборони зупинки потяга при жовтому вогні локомотивного світлофору, а отже не може вважатися порушенням позивачем ОСОБА_1 трудової дисципліни.
Судом також правильно враховано, що відповідно до вимог п. 16.47 ПТЕ рухом поїзда управляє машиніст ведучого локомотива, а тому помічник машиніста не може нести відповідальність за зупинку поїзда, оскільки взагалі не керує поїздом, так як поїздом керує машиніст. 
З матеріалів справи вбачається і враховано судом першої інстанції те, що згідно з заявою Координаційної ради ВПМУ від 06.12.2017, Координаційною радою було повідомлено, що з метою збереження кадрового потенціалу та підвищення заробітної плати на 100% залізничникам, які безпосередньо пов`язані з рухом поїздів, перевезенням вантажів та пасажирів, утриманням інфраструктури та визнання за необхідне встановлення обмежень максимального розміру заробітної плати керівництва ПАТ «Укрзалізниця» не більше ніж 10-ти кратної заробітної плати працівника основної професії Товариства, в підтримку вимог профспілки буде здійснюватися у вигляді мирного заходу – проведення акції протесту з тимчасовою зупинкою руху поїздів без припинення виконання залізничниками своїх трудових обов`язків т.1, а.с.19).
Об`єднанням всеукраїнських автономних профспілок листом за № 5 від 08.12.2017, було висловлено свою солідарність і повну підтримку вищевказаній заяві Координаційної ради ВПМУ від 06.12.2017 (т.1, а.с.20).
Відповідно до листа ВПМУ за № 057/178 від 13.12.2017, в.о. Голови Правління ПАТ «Укрзалізниця» Кравцову Є. було повідомлено, що Президією ВПМУ визначено дату проведення акції з зупинкою руху поїздів, а саме: 27 грудня 2017 року з 09.00 год. до 09.30 год., також визначено остаточний рекомендаційний порядок її проведення (т.1, а.с.21, 22).
Відповідно до протоколу оперативної наради при головному інженері локомотивного депо Подільськ за № ТЧ2-10/148 від 28.12.2017, порядок денний розглядав випадки неграфікових зупинок поїздів під керуванням локомотивних бригад приписки локомотивного депо Подільськ у добу 27.12.2017, внаслідок чого ТЧЗЕ ОСОБА_2 доповів: в добу 27.12.2017 локомотивними бригадами локомотивного депо Подільськ здійснені не графікові зупинки поїздів в період з 9 год. 00 хв. до 9 год. 30 хв., а саме: машиністами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , помічниками машиністів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 . Всі вищеперелічені локомотивні бригади після повернення з поїздки надали рапорти на ім`я начальника локомотивного депо Подільськ, в яких довели до відома, що кожен з них здійснив неграфікову зупинку поїздів в зв`язку з прийняттям участі в акції протесту організованою ВПМУ з вимогами підвищення заробітної плати всім залізничникам на 100% (т.1, а.с.17-18). 
У зв`язку з цим, голова первинної профспілкової організації ВПМУ Локомотивного депо Подільськ Яровий О.І. наполягав на внесенні в протокол оперативної наради інформації про наступне: первинна профспілкова організація ВПМУ не дає згоду на притягнення всіх вище перелічених машиністів та помічників машиністів до дисциплінарної відповідальності, тому що всі локомотивні бригади локомотивного депо Подільськ здійснили неграфікові зупинки поїздів 27.12.2017 в період з 9.00 до 9.30 годин в зв`язку з прийняттям участі в законній акції протесту, яка була організована ВПМУ з вимогами підвищення заробітної плати всім залізничникам на 100%. Про дану акцію була попереджена адміністрація ПАТ «Укрзалізниця» за два тижні і тому мала змогу звернутися до суду з позовом про визнання акції не законною.

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшовши правильного висновку про те, що між сторонами виник спір з трудових правовідносин, оскільки вимоги позивача ОСОБА_1 стосуються порушення його трудових прав, зокрема щодо правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність захисту трудових прав позивача ОСОБА_1 .
При цьому суд правильно послався на Верховний Суд, який у своїх постановах неодноразово зазначав, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку (зокрема, в постанові від 07.06.2023 року, у справі № 705/985/22).
Крім того, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 461/8132/17 також сформульовано висновок щодо застосування норм права, з якого вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.
Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що в даному випадку було організовано «акцію протесту», а не «страйк», а такого поняття як «акція протесту» законодавством України не існує, колегія суддів зазначає, що акція протесту – це, як правило, масовий, публічний захід громадян або окремої категорії громадян, який проводиться з метою привернення уваги суб`єктів влади, громадськості, роботодавців до неврегульованих проблем в різних сферах життя суспільства і супроводжується гаслами, застосуванням в деяких випадках наочних засобів (плакатів, символіки), аудіо та відео обладнання. Акції протесту протікають у різних її формах. Акція протесту може бути у вигляді мітингу, демонстрації, страйку, вуличного походу, марш-походу, зборів, пікетування, голодування тощо.
Серед різноманіття форм акції протесту особливе місце займає страйк, який має свою юридичну природу, свої притаманні особливості. Страйк як соціальне явище є однією із форм проявів акції протесту, якому притаманні певні критерії, що відрізняють його від інших протестних акцій соціального характеру. 

Оскільки з матеріалів вбачається, що листом ВПМУ за № 057/178 від 13.12.2017, було повідомлено в.о. голови Правління ПАТ «Укрзалізниця» Кравцову Є. про те, що Президією ВПМУ визначено дату проведення акції з зупинкою руху поїздів, а саме: 27 грудня 2017 року з 09.00 год. до 09.30 год., також визначено остаточний рекомендаційний порядок її проведення та надано додаток на 3х аркушах про рекомендований порядок проведення акції протесту з тимчасовою зупинкою виконання основної роботи, включаючи рух поїздів, то зазначені дії позивача ОСОБА_1 не можна визнавати порушенням трудової дисципліни. 

Більше того, з матеріалів справи вбачається та не оспорюється представником відповідача, що керівництво ПАТ «Укрзалізниця» було повідомлено про проведення акції протесту, проте ніяк не відреагувало на визначений час її проведення, до суду з позовом про визнання її незаконною не зверталося, а отже погодилося з умовами та часом її проведення.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про невиконання позивачем норм ПТЕ, а саме п.п. 6.1, 13,1, 16.38, згідно яких мають бути дотримані вимоги сигналу, графіки руху поїзду та має бути забезпечено безпечний рух поїзда з точним дотриманням графіка руху та сигналів, що подаються світлофорами, то суд першої інстанції правильно зазначив, що помічник машиніста , яким був на той час позивач ОСОБА_1 , не управляє локомотивом, а відповідно до вимог інструкції локомотивній бригаді помічник машиніста зобов`язаний: забезпечувати безпеку руху на основі ретельного виконання вимог ПТЕ, чинних нормативних актів (інструкцій, наказів, вказівок, тощо); своєчасно та точно виконувати доручення машиніста щодо догляду за локомотивом (МВРС) і його технічним обслуговуванням, а також з контролю за станом поїзда, який обслуговує бригада та зустрічного, вузлів та агрегатів локомотива (МВРС), закріплення локомотива (поїзда) від самовільного руху; при прямуванні до заборонного сигналу світлофора перейти на бік машиніста, повторювати разом з ним показання сигналу, переконатися в тому, що контролер знаходиться в нульовому положенні, та у достатній величині тиску у гальмівній магістралі. При відсутності дій з боку машиніста щодо зупинки поїзда (локомотива) самому вживати заходи щодо попередження проїзду заборонного сигналу; якщо машиніст раптово втратить здатність керувати локомотивом, самому зупинити поїзд (локомотив, МВРС), закріпити його встановленим порядком від самовільного руху, по радіозв`язку передати про це машиністам найближчих поїздів, поїзному диспетчеру або черговому по станції. Тобто, діяльність помічника машиніста зводиться до допомоги машиністу електровоза керувати електровозом.

Всі вищевикладені обставини свідчать про те, що Наказ в.о. начальника Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Подільськ» Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» О.І. Голосінського № 8/к від 11.01.2018 року (т.1, а.с. 16) про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким оголошено догану ОСОБА_1 , є неправомірним, а тому підлягає скасуванню зі стягненням з відповідача на користь позивача винагороди та премії за 2018 рік, у загальному розмірі 3455,14 грн. , а також судових витрат у справі.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 13.02.2026 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда 

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький