ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 лютого 2026 року	Справа №160/36434/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юркова Е.О. 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
23 грудня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника Павелка Сергія Михайловича, через систему "Електронний Суд" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005; ПН 21390940), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 01 липня 2025 року №047350008571, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ) періоди роботи: з 13 лютого 1985 по 14 травня 1987 року (2 роки 03 місяці 01 день) відповідно до трудової книжки від 13 лютого 1985 року НОМЕР_2 ; з 16 травня 1987 року по 31 серпня 1993 року (6 років 03 місяці та 15 днів) відповідно до трудової книжки від 16 травня 1987 року НОМЕР_3 ; весь період відповідно до уточнюючої довідки від 16 квітня 2025 року №М-250-25; період по догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною трирічного віку, та призначити ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після досягнення 60-ти річного віку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком згідно із ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 01.07.2025 року №047350008571 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу періоди роботи: з 13 лютого 1985 по 14 травня 1987 року (2 роки 03 місяці 01 день) відповідно до трудової книжки від 13 лютого 1985 року НОМЕР_2 ; з 16 травня 1987 року по 31 серпня 1993 року (6 років 03 місяці та 15 днів) відповідно до трудової книжки від 16 травня 1987 року НОМЕР_3 , а також весь період роботи, відповідно до уточнюючої довідки від 16 квітня 2025 року №М-250-25, та період по догляду за дитиною ОСОБА_2 .. Вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідний стаж роботи позивача підтверджено даними трудової книжки та наданими довідками. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Третьою особою 09.01.2025 року подано до суду пояснення на позовну заяву, згідно з якими на час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повних 60 років.. Згідно з розрахунком, стаж позивача становить 31 рік 09 місяців. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 13.02.1985 по 14.05.1987 відповідно до трудової книжки від 13 лютого 1985 року НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка, що є порушенням Інструкцій та не надано документ про зміну прізвища “ ОСОБА_3 ”. Відповідно до трудової книжки від 16 травня 1987 року НОМЕР_3 не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 16.05.1987 по 31.08.1993, оскільки запис зміни прізвища “ ОСОБА_4 ” зроблено з посиланням на свідоцтво про шлюб від 29.12.1999 НОМЕР_4 , яким підтверджується зміна прізвища “ ОСОБА_5 ”. Відповідно до наданої довідки від 16.04.2025 № М-250-25, до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 1982 по 1993 роки, оскільки не надано документ про зміну прізвища “ ОСОБА_3 ”. Відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.07.2025 до страхового стажу позивача не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, оскільки у свідоцтві про народження відсутній штамп про отримання паспорту. Крім того, в свідоцтві про народження зазначено прізвище матері “ ОСОБА_6 ”, що не підтверджено документом про зміну прізвища “ ОСОБА_7 ”.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 , згідно даних трудової книжки серія НОМЕР_2 , 
- з 13.02.1985 р. призначена на посаду старшої піонервожатою Антонівської восьмирічної школи (запис №1),
- 14.05.1987 р. звільнена з посади у зв`язку зі скороченням штату.
Згідно даних трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_3 , ОСОБА_9 :
- 16.05.1987 р. прийнята в члени колгоспу ім.Кошевого Межівського району Дніпропетровської області (запис №1) (розділ членство в колгоспі), прийнята на роботу вихователем дитячого садка (розділ дані про роботу);
- 21.09.1991 р. виключена із членів колгоспу відповідно до поданої заяви (розділ членство в колгоспі), звільнена відповідно до поданої заяви (розділ дані про роботу);
- 01.04.1992 р. прийнята членом колгоспу імені Кошевого Межівського району (розділ членство в колгоспі), прийнята на роботу вихователем дитячого садка (розділ дані про роботу);
- 31.08.1993 р. переведена на роботу в Райпольську СШ Межівського району Дніпропетровської області.
Архівною довідкою відділу трудового архіву Межівської селищної ради № М-250-25 від 16.04.2025 року про стаж роботи (вихододні) підтверджено наявність стажу ОСОБА_10 (мовою оригіналу) у період з 1982 року по 1983 рік та ОСОБА_11 у період з 1987 рік по 1993 рік.
ОСОБА_1 12.06.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії від 01.07.2025 року №047350008571 відмовлено позивачу в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю страхового стажу – 32 роки. Вказано, що страховий стаж становить 31 рік 09 місяців. Вказано, що до страхового стажу не зараховано:
- період роботи з 13.02.1985 по 14.05.1987 року, відповідно до трудової книжки від 13.02.1985 року НОМЕР_2 , оскільки не надано документ про заміну прізвища « ОСОБА_3 » та титульна сторінка трудової книжки не завірена печаткою; 
- період роботи з 16.05.1987 року по 31.08.1993 року, відповідно до трудової книжки від 16.05.1987 року НОМЕР_3 , оскільки запис зміни прізвища « ОСОБА_12 » (російською мовою) зроблено з посиланням на свідоцтво про шлюб від 29.12.1999 року НОМЕР_5 , яким підтверджується зміна прізвища « ОСОБА_5 »; період роботи відповідно до уточнюючої довідки від 16.04.2025 року №М-250-25, оскільки не надано документ про зміну прізвища « ОСОБА_3 »;
- період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трирічного віку, оскільки в свідоцтві про народження зазначено прізвище матері « ОСОБА_6 » (українською мовою), документ про зміну прізвища « ОСОБА_3 » не надано; в свідоцтві про народження відсутня відмітка про видачу паспорта.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
У відповідності до статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за віком мають: жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Згідно частини першої статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Також згідно пункту ж) частини 3 статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується також: час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Так, матеріалами справи, а саме даними трудової книжки позивача серія НОМЕР_2 , підтверджено, що остання:
- з 13.02.1985 р. призначена на посаду старшої піонервожатою Антонівської восьмирічної школи (запис №1),
- 14.05.1987 р. звільнена з посади у зв`язку зі скороченням штату.
Згідно даних трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_3 , ОСОБА_9 :
- 16.05.1987 р. прийнята в члени колгоспу ім.Кошевого Межівського району Дніпропетровської області (запис №1) (розділ членство в колгоспі), прийнята на роботу вихователем дитячого садка (розділ дані про роботу);
- 21.09.1991 р. виключена із членів колгоспу відповідно до поданої заяви (розділ членство в колгоспі), звільнена відповідно до поданої заяви (розділ дані про роботу);
- 01.04.1992 р. прийнята членом колгоспу імені Кошевого Межівського району (розділ членство в колгоспі), прийнята на роботу вихователем дитячого садка (розділ дані про роботу);
- 31.08.1993 р. переведена на роботу в Райпольську СШ Межівського району Дніпропетровської області.
Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємства.
Щодо даних про зміну прізвища ОСОБА_1 на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 29.06.1965 року Криворізькою сільською радою Красноармійського району Донецької області, прізвище позивачки було Требухина.
06 квітня 1985 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 був укладений шлюб, про що 06 квітня 1985 року відділом ЗАГСА м. Красноармійська Донецької області зроблено актовий запис №150, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_7 від 06 червня 1985 року, згідно якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».
ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_14 народилася дитина: ОСОБА_2 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). ОСОБА_2 було отримано паспорт громадянина України серія НОМЕР_9 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, позивач перебувала у другому шлюбі із ОСОБА_15 , який було розірвано 22.12.1999 року, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_10 від 10.07.2017 року.
В подальшому позивач уклала шлюб з ОСОБА_16 -укладений 29 грудня 1999 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області, про що видано свідоцтво про одруження серія НОМЕР_5 , згідно якого прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_18 ».
Щодо відсутності належного завіряння записів трудової книжки ОСОБА_1 суд вказує, що ведення трудових книжок у вказаний період здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162, яка втратила чинність 29.07.1993 року (надалі - Інструкція № 162).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Також пунктом 8.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 “Про трудові книжки працівників і службовців”.
Згідно пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
З огляду на наведену норму, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи, відповідно до трудової книжки від 13.02.1985 року НОМЕР_2 , та періоду роботи, відповідно до трудової книжки від 16.05.1987 року НОМЕР_3 .
На підставі викладеного суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії від 01.07.2025 року №047350008571 та необхідність його скасування.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо права позивача на зарахування до страхового стажу періоду роботи з 13.02.1985 по 14.05.1987 року, відповідно до трудової книжки від 13.02.1985 року НОМЕР_2 , періоду роботи з 16.05.1987 року по 31.08.1993 року, відповідно до трудової книжки від 16.05.1987 року НОМЕР_3 , а також періоду догляду за дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у зв`язку з чим вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 12.06.2025 року, оскільки органи Пенсійного фонду України наділені дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку).
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією від 22.12.2025 року № 2.459899333.1.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005; ПН 21390940), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26, ІК в ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 01.07.2025 року №047350008571.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 13.02.1985 по 14.05.1987 року, відповідно до трудової книжки від 13.02.1985 року НОМЕР_2 , період роботи з 16.05.1987 року по 31.08.1993 року, відповідно до трудової книжки від 16.05.1987 року НОМЕР_3 , а також періоду догляду за дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 12.06.2025 року.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005; ПН 21390940) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 20 лютого 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков