Справа № 275/330/21

В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року с-ще Брусилів

Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Брусилів Житомирської області матеріали кримінального провадження № 12021065420000045 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, на утриманні малолітніх дітей не маючої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - 

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2021 року в обідньою пору близько 13 години ОСОБА_4 перебувала у будинку свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де побачила на серванті в одній із кімнат будинку гаманець. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на крадіжку грошових коштів із гаманця. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, а саме грошових коштів, що належить потерпілому ОСОБА_5 , в той же день та час ОСОБА_4 , відкривши гаманець та маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, таємно, умисно викрала грошові кошти в сумі 250 гривень.
Продовжуючи свої єдині злочинні дії, в той же день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , на одній із полиць серванту побачила грошові купюри. В цей день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на крадіжку даних грошових коштів. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, а саме грошових коштів, що належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 без розриву у часі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, взяла на одній із полиць серванту та таким чином таємно, умисно викрала грошові кошти в сумі 2 200 гривень, які належать потерпілому.
Цього ж дня, без розриву у часі, коли ОСОБА_4 виходила з будинку потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , на столі в приміщенні веранди побачила стегно свинини, яке остання вирішила викрасти. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, таємно, умисно викрала стегно свинини вагою 2,5 кг. вартістю 130 гривень за 1 кг. на загальну суму 325 гривень, яке належить потерпілому. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2 775 гривень. Злочинні дії ОСОБА_4 були охоплені єдиним злочинним умислом і в своїй сукупності складають один злочин.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, що викладені у вироку, визнала повністю. Пояснила суду, що дійсно 24.03.2021 року в обідню пору перебувала у будинку ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_4 , побачила у кімнаті в серванті гаманець ОСОБА_5 , а в ньому гроші та вирішила їх вкрасти. Збираючись додому та дочекавшись, коли за нею ніхто не спостерігав, вона викрала з гаманця близько 250 гривень та ще трохи більше 2 000 гривень з полиці в серванті, а зі столу на веранді стегно свинини. В подальшому гроші витратила, м`ясо повернула потерпілому. У скоєному щиро кається.
Відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченої ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України суд визнає її щире каяття.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, даних про її особу, а також досудової доповіді, складеної Житомирським районним сектором № 1 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, оскільки саме таке покарання, призначене судом обвинуваченої ОСОБА_4 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Також суд вважає за необхідне речові докази – рукописну записку залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження, вилучене стегно свинини, передане на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому же.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 – 376 КПК України, суд, - 

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України  ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Речові докази - рукописну записку залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження, вилучене стегно свинини, передане на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому же.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя                         ОСОБА_1