ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/215/26 Справа № 694/618/23 Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України	Головуючий у І інстанції ОСОБА_1    Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року  колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:
головуючого судді	ОСОБА_2 ,	
суддів	ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 	
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого   захисника	ОСОБА_5 ,    ОСОБА_6 , ОСОБА_7  (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 ,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 12023250360000047 від 11.01.2023 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Багачевського міського суду Черкаської області від 13 серпня 2025 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Скобелка Горохівського району Волинської області, українець, громадянин України, одружений, маючий на утримання двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 12.01.2021 Горохівським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 
- 13.09.2021 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 
- 23.01.2024 Черкаським апеляційним судом за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024, остаточно призначено ОСОБА_7 до відбування 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня його затримання, тобто з 18.01.2023 та зараховано в строк відбутого покарання частково відбуте покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024.
Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2 642 грн 92 коп.
Скасовано арешти, накладені ухвалами слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.01.2023, з предметів та речей, вилучених під час обшуку 18.01.2023.
У порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.
У с т а н о в и л а: 
За цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб, він незаконно придбав подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експертизи речовин, матеріалів та виробів № СЕ-19/124-23/536-НЗПРАП від 16.01.2023, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено – канабіс масою 0,968 г та зберігав при собі з метою збуту до 10.01.2023, а о 13 год цього ж дня біля зупинки громадського транспорту за адресою: вул. Івана Сошенка, 43, м. Звенигородка Черкаської області, незаконно збув вказаний наркотичний засіб, продавши за 200 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , залученому оперативними працівниками Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області до проведення оперативно розшукового заходу – контроль за вчиненням злочину (оперативна закупка) в рамках оперативно-розшукової справи № 99.
Також ОСОБА_7 у невстановлені слідством день, час, місці та спосіб, незаконно придбав подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експертизи речовин, матеріалів та виробів № СЕ-19/124-23/927-НЗПРАП від 21.02.2023, містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено – канабіс масою 6,72 грам та зберігав при собі з метою збуту до 18.01.2023, а о 09 год 50 хв цього ж дня біля будинку за адресою: вул. Благовісна, 60, м. Звенигородка Черкаської області незаконно збув вказаний наркотичний засіб, продавши за 500 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , залученому оперативними працівниками Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області до проведення негласної слідчої (розшукової) дії – контроль за вчиненням злочину (оперативна закупка) в рамках кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку Багачівського міського суду Черкаської області від 13.08.2025 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Остаточне покарання призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК україни, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024, у виді позбавлення волі на 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна. Зарахувати, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, в строк остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень покарання, частково відбуте ОСОБА_7 покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024 з 13.04.2024 по 13.08.2025. Крім того, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбутого ОСОБА_7 покарання зарахувати його попереднє ув`язнення з 18.01.2023 по 13.04.2024.
Не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, зазначає про безпідставне непризначення місцевим судом ОСОБА_7 обов`язкового додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у виді конфіскації майна, незважаючи на те, що він вчинив тяжкий корисливий злочин, а в кримінальному провадженні не встановлено підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Крім того посилаючись на вимоги ст. 70 КК України та роз`яснення пленуму ВСУ від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вказує, що інкримінований в цьому кримінальному провадженні злочин ОСОБА_7 вчинив до ухвалення щодо нього 23.01.2024 вироку Черкаським апеляційним судом за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, тому покарання йому має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням того, що обвинувачений відбував покарання за цим вироком з 13.04.2024 по 13.08.2025.
Тож стверджує, що у резолютивній частині вироку судом зараховано у строк відбутого покарання ОСОБА_7 відбуту частину покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024, однак без зазначення якого саме періоду, що, на думку прокурора, є порушенням вимог ст. 374 КПК України про те, що судом повинні зазначатися початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання особи під вартою.
Звертає увагу на те, що судом у вироку зазначено лише про початок строку відбування покарання ОСОБА_7 з 18.01.2023, однак не вказано строк з 18.01.2023 по 13.04.2024, який підлягає врахуванню у строк відбутого ним покарання.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі, який також зазначив про технічну помилку, допущену в році початку відбування ОСОБА_7 покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.04.2023, що враховується при застосуванні положень ч. 4 ст. 70 та ч. 5 ст. 72 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника – адвоката ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора в частині покращення становища обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, кримінального процесуального закону.
Таких вимог процесуального закону місцевим судом не дотримано.
Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в повному обсязі, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України і учасниками судового провадження не оспорюється. Тому колегія суддів не переглядає їх у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин провадження кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно, є вірною.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку в цій частині, колегія суддів не вбачає.
Оцінюючи відповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за ч. 2 ст. 307 КК України та остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, колегія суддів зауважує про таке.
Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, характер його дій, дані, які характеризують особу винуватого та обставину, що обтяжує покарання.
Разом з цим судом не звернуто увагу на наявність в санкції ч. 2 ст. 307 КК України додаткового покарання, яке є обов`язковим для призначення – конфіскації майна.
Частиною 2 статті 59 КК України передбачено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 5 чи 6 ст. 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань.
Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винуватого одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.
З формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вбачається, що ОСОБА_7 збував наркотичний засіб канабіс за грошові кошти, переслідуючи мету отримання незаконного прибутку.
Проте, всупереч вимогам закону суд першої інстанції не призначив ОСОБА_7 за корисливий тяжкий злочин додаткове обов`язкове покарання у виді конфіскації майна і не навів мотивів такого рішення, у тому числі на підставі ст. 69 КК України, а у подальшому не врахував його при визначені остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.
Крім того судом недотримано вимог ч. 4 ст. 70 КК Ураїни та ст. 374 КПК України у частині зарахування ОСОБА_7 відбутого покарання за попереднім вироком та терміну попереднього ув`язнення в цьому кримінальному провадженні.
Наведене, з урахуванням повторно досліджених даних, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , беззаперечно вказує на обгрунтованість заявлених прокурором апеляційних вимог, доцільність їх задоволення та скасування вироку Багачевського міського суду Черкаської області від 13.08.2025 в частині призначеного ОСОБА_7 покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, з ухваленням нового вироку, відповідно до ст. 418, 420 КПК України, у межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на вирок суду першої інстанції, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України.
З урахуванням ступіню тяжкості, характеру та обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке, з огляду на приписи ст. 12 КК України, є тяжким злочином, пов`язаним із незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів, даних про його особу, який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, винуватість у вчиненому визнав частково, при невстановленні обставин, що пом`якшують покарання останнього та наявності обставини, що його обтяжує - рецидив злочинів, колегія суддів, діючи в межах апеляційних вимог, призначає ОСОБА_7 покарання в мінімальних межах, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. 
Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, під час апеляційного розгляду не встановлено.
Обставин, які можуть бути визнані пом`якщуючими покарання обинуваченого, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.
Остаточне покарання ОСОБА_7 призначається на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024, у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Зазначене покарання колегія суддів уважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Ураховуючи, що ОСОБА_7 відбував покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 23.01.2024, то період з 13.04.2023 (дата обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 120222503600000555) по 11.03.2026 (дата ухвалення вироку судом апеляційної інстанції та набрання законної сили вироку Багачевського міського суду Черкаської області від 13.08.2025), підлягає зарахуванню у строк відбутого ним покарання за цим вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Крім того ОСОБА_7 на виконання ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбутого ним покарання період його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 18.01.2023 по 12.04.2023.
У решті вирок Богачевського міського суду Черкаської області від 13.08.2025 колегія суддів залишає без змін.
Керуючись ч. 15 ст. 615, ст. 404, п. 3 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, 
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Багачевського міського суду Черкаської області від 13 серпня 2025 року щодо  ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання за цією статтею у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
За сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Черкаського апеляційного суду від 23 січня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк остаточно призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень покарання, частково відбуте за вироком Черкаського апеляційного суду від 23 січня 2024 року, з 13.04.2023 по 11.03.2026.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 11.03.2026.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання період його попереднього ув`язнення з 18.01.2023 по 12.04.2023.
У решті вирок Багачевського міського суду Черкаської області від 13 серпня 2025 року залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженим ОСОБА_7 – в той самий строк, з моменту отримання його копії.

Головуючий

Судді