Справа № 286/2346/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І. , 
з секретарем судового засідання Щипською І.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» від імені якого діє представник Романенко Михайло Едуардович, звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить на підставі ст.ст.509, 525, 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7839947 від 29.04.2024 року в розмірі 25461,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 6900,00 грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках – 12420,00 грн., заборгованість за пенею – 6141,00 грн., судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу – 6000,00 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 29.04.2024 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 7839947 та на підставі платіжного доручення відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6900,00 грн. 27.11.2024 згідно з умовами договору відступлення прав вимоги №27.11/24-Ф, ТОВ «Авентус Україна» відступлено право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Відповідно до договору відступлення права вимоги, сума боргу відповідача становить 25461,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн; заборгованість за відсотками 12420,00 грн; заборгованість за пенею 6141,00 грн.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.
Розглянувши вимоги та доводи позову, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 7839947 про надання споживчого кредиту в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника-відповідача, створеному на веб-сайті Товариства https://creditplus.ua. Підписання договору відповідачем здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору. 
За умовами укладеного кредитного договору, ТОВ «Авентус» 29.04.2024 надано відповідачу кредит в розмірі 6900 грн. на строк 360 днів, тобто до 24.04.2025, під відсотки за користування кредитом, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 1,50 % в день та застосовуються в межах всього строку кредитування, і підлягають поверненню та сплаті рівними частинами згідно з Графіком платежів. Загальна вартість кредиту для споживача становить 44004,75 грн., з яких: 6900 грн. тіла кредиту, 37104,75 грн. процентів за користування кредитом. За невиконання чи неналежне виконання кредитних зобов`язань умовами договору передбачено нарахування та сплату споживачем штрафу (пені). 
На виконання умов укладеного кредитного договору, 29.04.2024 ТОВ «Авентус» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 6900 грн. на належну відповідачу банківську картку НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек». Проте відповідач взяті на себе договірні зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати кредитних платежів належним чином не виконував, що спричинило виникнення станом на 26.11.2024 заборгованості в розмірі 25461,00 грн, з яких: 6900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12420,00 грн. - заборгованість за відсотками, 6141,00 грн. – штраф.
27.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №27.11/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за кредитним договором на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс», а позивач набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до договору відступлення права вимоги, сума боргу відповідача становить 25461,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6900,00 грн; заборгованість за відсотками 12420,00 грн; заборгованість за пенею 6141,00 грн.
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
У відповідності до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідності до ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України)
Згідно з ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.
Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.
За частиною 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Положення частини 6 даної статті Закону передбачають шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчиненні дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У відповідності до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. 
У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно зі ст.1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Положеннями ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Із розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, встановлено, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів, а саме: не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом, його заборгованість становить 25461,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6900,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 12420,00 грн., штрафу – 6141,00 грн. Дана заборгованість за кредитним договором розрахована обґрунтовано, будь-яких обґрунтованих заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору відповідачем були порушені права позивача. А тому, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 6900,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 12420,00 грн., всього заборгованості в розмірі 19320 грн. 
В частині вимоги про стягнення заборгованості за пенею (штраф) в сумі 6141,00 грн., то така задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1838,14 грн.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, укладеного між ТзОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5618/10 від 17.03.2016, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 6000 грн.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Білецьким Б.М.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У зв`язку з наведеним, врахувавши конкретні обставини та складність справи, ціну позову, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з принципів обґрунтованості, пропорційності та співмірності судових витрат, критерію реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, не заявлення відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 4552,85 грн.
Тому керуючись ст. ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) заборгованість за кредитним договором № 7839947 від 29.04.2024 року в розмірі 19320,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 6900,00 грн. та заборгованості за відсотками – 12420,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1838,14 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4552,85 грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 22.04.2026 року. 

Суддя:	  	В.  І.  Вачко