П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/3941/25	

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.,
повний текст судового рішення
складено 24.09.2025, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

27 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, якому просила суд :
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо розрахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , виходячи із розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 0,98484 та з розрахунку 140 місяців страхового стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.09.2017 року та виплату пенсії за віком, виходячи з розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 0,98787 та з урахуванням 184 місяців страхового стажу, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок індексації пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розрахованої виходячи із розміру пенсії, визначеного з урахуванням розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 0,98787 та з урахуванням 184 місяців страхового стажу, з урахуванням виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що з 27.12.2012 року було призначено пенсію за інвалідністю. При призначенні пенсії по інвалідності позивачці був визначений індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,98787. З 04.09.2017 року позивачку ОСОБА_1 було переведено з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час призначення пенсії за віком Відповідачем протиправно було змінено позивачці індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії з 0,98787 на 0,93779 і проведено оптимізацію шляхом виключення із заробітку позивачки 44 місяців страхового стражу, для підвищення внаслідок оптимізації пенсії до 0,98484, зазначені місяці страхового стажу мали бути враховані при оптимізації пенсії позивачки з метою збільшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати. Зазначені дії відповідача вважає протиправними. 
Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, заперечував проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що станом на дату призначення пенсії заробітна плата розрахована згідно ст. 40 Закону №1058 за період з квітня 2002 по січень 2013 року відповідно до даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії по інвалідності складав 0,98787. З 04.09.2017 Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. З урахуванням приписів абз.3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, із розрахунку заробітної плати автоматично виключено (оптимізовано), як невигідний, період з 01.05.2010 по 31.12.2013 (44 місяці підряд найбільш невигідної заробітної плати). З огляду на вищевикладене, зменшення страхового стажу при переході на пенсію за віком змінило період оптимізації: кількість місяців заробітної плати для обчислення пенсії складає 140. Також, позивачці проведено перерахунки пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV з 01.03.2019, 01.05.2020, 01.03.2021, 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та з 01.03.2025 року. Отже, Відповідачем правомірно з урахуванням норм чинного законодавства визначено розмір пенсійної виплати Позивача при здійсненні перерахунку його пенсії, зокрема, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Таким чином, можна зробити висновок, що вимога Позивача здійснити перерахунок пенсії за віком виходячи з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 0,98787 та з урахуванням 184 місяці страхового стажу є необґрунтованою та безпідставною.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволений. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо розрахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , виходячи із розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 0,98484 та з розрахунку 140 місяців страхового стажу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04.09.2017 року та виплату пенсії за віком, виходячи з розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 0,98787 та з урахуванням 184 місяців страхового стажу, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок індексації пенсії ОСОБА_1 розрахованої виходячи із розміру пенсії, визначеного з урахуванням розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 0,98787 та з урахуванням 184 місяців страхового стажу, з урахуванням виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянтом посилався на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Позивачці з 27.12.2012 року було призначено пенсію за інвалідністю. При призначенні пенсії по інвалідності позивачці був визначений індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,98787. 
З 04.09.2017 року позивачку ОСОБА_1 було переведено з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Під час призначення пенсії за віком відповідачем було змінено позивачці індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії з 0,98787 на 0,93779 і проведено оптимізацію шляхом виключення із заробітку позивачки 44 місяців страхового стражу, для підвищення внаслідок оптимізації пенсії до 0,98484.
У 2024 році позивачка звернулась до відповідача із заявою про надання інформації щодо складових її пенсії та порядку розрахунку пенсії.
Листом від 14.08.2024 відповідач надав на заяву позивачки відповідь, згідно якої вбачається, що при переведенні пенсії з інвалідності на пенсію за віком відповідачем було зменшено коефіцієнт заробітної плати для обрахунку пенсії з 0,98787 до 0,93779 та проведено оптимізацію страхового стажу шляхом виключення 44 місяців страхового стажу позивачки з метою підвищення індивідуального коефіцієнту заробітної плати до 0,98484, що вплинуло на розмір та правильність розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати, врахованого для призначення позивачці пенсії за віком.
Позивачка вважаючи такі дії протиправними звернулась до суду з даним позовом. 
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно з ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс * (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 01.01.2018 по 31.12.2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв: Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої ч. 3 ст. 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100 %, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у п.8, 13 і 14 ст. 11 цього закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої ст. 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої ст. 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
З аналізу наведених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Однак за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, індивідуальний коефіцієнт зарплати позивача, визначений у 2012 році при призначені пенсії становив 0,98787, а при проведенні перерахунку за заявою позивачки показник зменшився до 0,93779, що призвело до зменшення розміру пенсії.
Судом слушно зауважено, що при перерахунку розміру пенсії відповідач самостійно визначив періоди страхового стажу, з якого обчислена зарплата без участі, згоди та бажання позивача, що призвело до зменшення коефіцієнту зарплати.
Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виявляв бажання на оптимізацію заробітної плати при проведенні перерахунку його пенсії, а також, що позивач обирав періоди, які він уважає за необхідне виключити періоди, за які враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.
Однак, всупереч положенням ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV відповідач перерахував пенсію позивача шляхом виключення 44 місяців страхового стажу та зменшення коефіцієнту заробітної плати. 
Разом з тим, як відображено у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №160/1052/19, зміст ст. 42 Закону № 1058-IV свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону № 1058-IV, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.
Чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку.
Аналізуючи наведені вище законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсійний орган при переведенні пенсії позивача з інвалідності на пенсію за віком був зобов`язаний обрати для нього найбільш вигідний спосіб обчислення, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії позивача, застосовуючи положення частини першої статті 40 Закону №1058-IV, позбавив позивача права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру його пенсії.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька   К.В. Кравченко