ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 квітня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 730/1422/25
Головуючий у першій інстанції – Ріхтер В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/917/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал»,
відповідач: ОСОБА_1 .
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2026 року, суддя Ріхтер В.В., місто Борзна.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 86 400,15 грн та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4810171 про надання споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
За взаємною згодою, сторони погодили суму кредиту у розмірі 13 500 грн, зі строком кредиту 360 днів: з 14.07.2024 по 08.07.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладання договору.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит у сумі 13 500,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Відповідач, оформлюючи кредитний договір здійснив всі необхідні дії, необхідні для укладання електронного кредитного договору, що визначені розділом 6 «Особливості укладення кредитних договорів з споживачами в електронній формі через ІКС Товариства (Алгоритм):» Правил надання коштів у кредит ТОВ «Лінеура Україна», та уклав кредитний договір.
Відповідно до реквізитів Договору № 4810171 від 14.07.2024, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «39753». Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему PayTech на підставі укладеного договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек».
31.03.2025 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 31/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025 ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора шляхом повідомлення в особистому кабінеті боржника та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер.
Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором № 4810171 від 14.07.2024 у розмірі 86 400,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) - 13 500,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, у розмірі 52 852,65 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Фінтраст капітал» за 99 днів, у розмірі 20 047,50 грн, 2 422,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що позивачем долучено до позовної заяви ряд документів від первісного кредитора. Однак, зі змісту наданих документів не вбачається, що підпис одноразовим ідентифікатором 39753 використаний саме відповідачем по справі для підписання спірного договору.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. Отже, зважаючи на те, що для укладення електронного кредитного договору необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс повідомлення чи через підтвердження, котре надходить у формі листа до електронної пошти, або у додаток банку, або за допомогою одноразового ідентифікатора, виключає підписання ОСОБА_1 кредитного договору через будь який із зазначених способів.
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що з наданих позивачем документів неможливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних про здійснені операції. Такі документи не є розрахунковими документами та не підтверджують переказу коштів, операцій по банківському рахунку, оскільки не містять відмітки про час їх прийняття та виконання банком, не містять повного номера картки, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме Відповідача або поступлення грошових коштів на банківський рахунок Позивача. Позивач не надав суду доказів того, що первісний кредитор дійсно виплатив відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 13500,00 грн. 14.07.2024 року. А, отже, не підтвердив факт виконання ним своїх договірних зобов`язань перед відповідачем.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що визначення розміру процентів в розмірі 1,5 % суперечить вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки стаття 8 ЗУ «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023, який набрав чинності 24 грудня 2023 року та яким передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Звертає увагу, що кредитний договір був укладений 14.07.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, вважає, що нарахування процентної ставки повинно було здійснюватися у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1 %.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що позивач не є належним набувачем права вимоги до відповідача за договором факторингу, оскільки для переходу права вимоги від клієнта до фактора відбувається шляхом підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників. Звертає увагу, що до матеріалів справи не доданий акт приймання передачі реєстру боржників, натомість є витяг з реєстру боржників, який не підписаний сторонами, а лише завірений підписом і печаткою посадовою особи позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.
Встановлено, що 14.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4810171 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 19 зворот-30).
На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору:
Відповідно до п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 13 500,00 грн. 
Згідно із п. 1.3. договору строк кредиту 360 днів: з 14.07.2024 по 08.07.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Відповідно до п. 1.4 договору тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процентна ставка становить 1,5% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору.
Знижена процентна ставка становить 0,83% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 12.08.2024 (включно) сплатить кошти в сумі, не менше від суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що в разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати в бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору, ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Згідно з п. 3.1 договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та в році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 4.1. договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп. 4.3. договору.
Відповідно до реквізитів Договору № 4810171 від 14.07.2024, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «39753».
14.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 підписано додаток №1, додаток №2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4810171 від 14.07.2024 та паспорт споживчого кредиту (а.с. 30 зворот, 31, 32-34).
Відповідно до зазначених вище умов договору ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит у сумі 13 500,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему PayTech на підставі укладеного договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек» (а.с. 43 зворот, 72-76).
За інформацією в листі ТОВ «Пейтек», відповідно до зазначеного договору № 4810171 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 13 500,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 (а.с. 43 зворот).
З розрахунку заборгованості за Договором №4810171 від 14.07.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 31.03.2025, загальна сума заборгованості складає 73 102,65 грн, з яких: 13 500,00 грн - тіло кредита, 52 852,65 грн - проценти за користування, 6 750,00 грн – штрафні санкції (а.с. 36-40).
Згідно з розрахунком заборгованості за 99 календарних днів (01.04.2025-08.07.2025) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 20 047,50 грн (а.с. 40 зворот-41).
ОСОБА_1 не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.
Умовами договору передбачено, що відповідно до п. 5.1.3. ТОВ «Лінеура Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту.
31.03.2025 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу №31/03/2025 за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги. Строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п.1.1. п. 1 договору) (а.с. 80-84).
Відповідно до акту прийому передачі Реєстру Боржників за договором Факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги за кредитними договорами до 3048 боржників. Загальна сума простроченої заборгованості складає 52 138 950,56 грн (а.с 89).
Згідно з витягом з реєстру боржників Додатку №1 до договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги заборгованості, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №4810171 на загальну суму заборгованості - 73 102,65 грн, з яких: 13 500,00 грн - тіло кредита, 52 852,65 грн - проценти за користування, 6 750,00 грн – штрафні санкції (а.с. 43).
Відповідно до Платіжної інструкції №6743 від 31.03.2025 платник - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», отримувач - ТОВ «Лінеура Україна», сума платежу - 2 181 527,71 грн, призначення платежу - сплата за договором факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 (а.с. 45).
Повідомлення боржників про відступлення прав вимоги за кредитними договорами було направлено боржникам смс-повідомленням на зазначений в анкеті номер телефону 01.04.2025 (а.с. 35)

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» ).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, користувався кредитними коштами, проте грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим, виникла заборгованість, яка підтверджена розрахунками, наданими позивачем та не спростовані відповідачем в установленому законом порядку.

Апеляційний суд частково не може погодитися з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 14 липня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно зі ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
За таких обставин підлягає перерахуванню розмір нарахованих ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відсотків за користування ОСОБА_1 кредитними коштами з урахуванням указаних вище приписів, виходячи з максимального розміру денної процентної ставки.
За період з 14.07.2024 по 12.08.2024 проценти нараховувалися за зниженою процентною ставкою 0,825% на день та склали 3 341,40 грн (111,38 х 30 днів), що не суперечить вказаному вище Закону.
За період з 13.08.2024 по 31.03.2025 проценти нараховувалися ТОВ «Лінеура Україна» за процентною ставкою 1,5% на день, а тому вони підлягають перерахунку: 13 500,00 грн х 1% х 231 день = 31 185,00 грн.
За період з 01.04.2025 по 08.07.2025 проценти нараховувалися ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за процентною ставкою 1,5% на день, тож вони також підлягають перерахунку: 13 500,00 грн х 1% х 99 днів = 13 365,00 грн.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та стягнення з ОСОБА_1 за період з 14 липня 2024 року по 12 серпня 2024 року, з 13 серпня 2024 року по 31 березня 2025 року та з 01 квітня 2025 року по 08 липня 2025 року заборгованості за відсотками у розмірі 47 891,40 грн (3 341,40 грн + 31 185,00 грн + 13 365,00 грн) та 13 500,00 грн - заборгованості за тілом кредиту. Всього 61 391,40 грн.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судових витрат, зменшивши суму витрат зі сплати судового збору до 1 720,83 грн (2422,00*71,05%) та суму витрати на правову допомогу 7 105,00 грн (10 000,00*71,05%).
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню на його користь з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи у сумі 1 051,93 грн (3 633,60*28,95%) (а.с. 124 зворот).
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2026 року – змінити, зменшивши загальний розмір кредитної заборгованості з 86400 грн. до 61391.4 грн., зменшивши розмір стягнутої заборгованості за відсотками з 72 900 грн 15 коп. до 47 891 грн 40 коп. та зменшивши суму судового збору з 2 422 грн 40 коп. до 1 720 грн 83 коп. і суму витрат на правову допомогу до 7 105 грн 00 коп., які стягнуті з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченого судового збору за апеляційний розгляд справи 1 051 грн 93 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді:+