Справа №461/7/25 
Провадження №2/461/93/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого - судді Кротової О.Б.,
секретар судового засідання Петрушка І.С.,
за участі:
представника позивача - адвоката Вівчарівського В.П.,
представника відповідача - адвоката Мірошнікова П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вівчарівський В.П., 31.12.2024 через систему Електронний Суд звернулась в суд із позовом до Філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому просила зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») зарахувати (переказати за рахунок власних коштів) 43148,12 грн на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий нею в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на її користь 264,37 грн трьох відсотків річних, 1300,40 грн інфляційних втрат та 2291,24 грн пені, що разом становить 3856,01 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.11.2022 в АТ «Ощадбанк»на ім`я позивачки відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зарахування заробітної плати, із якого у період з 04.09.2024 до 21.10.2024 списано грошові кошти на загальну суму 43148,12 грн, у межах виконавчого провадження НОМЕР_7, відкритого відповідно до постанови приватного виконавця Ільчишин Л.В. від 04.09.2024, на виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 20.05.2024 у справі №465/5830/32 про стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Вважає, що всупереч ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», не визначено статус коштів (заробітна плата) і статус рахунка (зарплатний), на які заборонено накладення арешту та звернення стягнення.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2025 справа визначена для розгляду судді Кітову О.В.
Ухвалою судді від 07.01.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 22.01.2025 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано учасникам справи строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
13.02.2025 представником Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокатом Мірошніковим П.В. подано клопотання про залучення Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Ухвалою суду від 18.02.2025 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Мірошнікова П.В., залучено Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
24.02.2025 представником третьої особи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокатом Мірошніковим П.В. подано клопотання про залишення позову без розгляду.
05.03.2025 представником третьої особи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокатом Мірошніковим П.В. подано клопотання про залишення позову без руху та письмові пояснення у справі.
05.03.2025 представником третьої особи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокатом Мірошніковим П.В. подано клопотання про залучення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.
Ухвалою, яка відображена у протоколі судового засідання від 06.03.2025, відмовлено у задоволенні клопотання представника АТ «Державний ощадний банк України» про залишення позову без розгляду.
07.03.2025 позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вівчарівський В.П., подала до суду позовну заяву з уточненими позовними вимогами, в якій просить зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зарахувати (переказати за рахунок власних коштів) 31802,15 грн на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь позивачки 264,37 грн трьох відсотків річних, 1300,40 грн інфляційних втрат та 2291,24 грн пені, що разом становить 3856,01 грн.
Обґрунтовуючи позов в частині уточнення позовних вимог сторона позивачки вказує, що на рахунку № НОМЕР_1 перебували власні кошти позивачки в сумі 11345,97 грн, які не мали статусу заробітної плати, тому слід зобов`язати АТ «Ощадбанк» зарахувати (переказати за рахунок власних коштів) списану суму 31802,12 грн (43148,12 - 11345,97) без врахування 11345,97 грн. 
Ухвалою суду від 12.03.2025 замінено первісного відповідача - Філію Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», на належного відповідача - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», виключено Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, надано учасникам справи строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень. У задоволенні клопотання представника третьої особи - адвоката Мірошнікова П.В. про закриття провадження у справі відмовлено. 
25.03.2025 представником відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокатом Мірошніковим П.В. повторно подано клопотання про залучення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Окрім цього, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає таке. 02.11.2022 між клієнтом ОСОБА_1 та Банком виникли відносини банківського рахунку, відповідно до яких на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» (ТВБВ №10013/0296) відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач заперечує проти тверджень позивачки щодо призначення рахунку для зарахування заробітної плати, оскільки відповідно до п.1, п.5 Постанови Правління НБУ від 11.09.2017 №89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» призначення рахунку 2620 відповідає: облік вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. На момент укладення договору клієнтом не було визначено для яких цілей відкривається поточний рахунок і з яких джерел буде відбуватися надходження грошових коштів, тому з моменту зарахування будь-яких коштів на поточний рахунок фізичної особи кошти набувають статусу вкладу. 04.09.2024 АТ «Ощадбанк» прийнято до виконання постановуприватного виконавця Ільчишин Л.В. про арешт коштів боржника від 04.09.2024 у ВП НОМЕР_7, у межах суми звернення стягнення 43148,12 грн. На виконання платіжної інструкції приватного виконавця Ільчишин Л.В. №48783 від 10.09.2024, АТ «Ощадбанк»11.09.2024 виконано переказ суми 22022,58 грн з рахунку клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на рахунок приватного виконавця Ільчишин Л.В. № НОМЕР_2 . Після виконання зазначеного переказу суми 22022,58 грн, у АТ «Ощадбанк»залишилась до виконання постанова про арешт коштів боржника від 04.09.2024 у ВП НОМЕР_7 на суму залишку 21125,54 грн (43148,12 - 22022,58 = 21125,54), яка залишилася заблокованою на рахунку № НОМЕР_1 . Після 11.09.2024 АТ «Ощадбанк» не було проведено жодних перерахувань на рахунок приватного виконавця Ільчишин Л.В. Дії АТ «Ощадбанк» по рахунку клієнта ОСОБА_1 на виконання рішень приватного виконавця Ільчишин Л.В. у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_7 вважає правомірними. Зокрема, виконання АТ «Ощадбанк» примусового списання коштів з поточного рахунку № НОМЕР_3 на виконання платіжної інструкції приватного виконавця Ільчишин Л.В. №48783 від 10.09.2024 виключає помилковість платіжної операції та/або неналежність платника. Також зазначає, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2025 у справі №465/5830/23 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Ільчишин Л.В. у виконавчому провадженні НОМЕР_7 щодо накладення арешту та стягнення грошових коштів із зазначеного рахунку відмовлено.У залежності від результату розгляду Львівським апеляційним судом справи №465/5830/23 (справа за позовом АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості) клієнт ОСОБА_1 буде вправі одержати повернення фактично стягнутих у межах виконавчого провадження коштів та розблокування доступу до залишку арештованої суми на поточному рахунку, що свідчить про неналежність обраного способу захисту ОСОБА_1 у цій справі. При не встановленні порушень АТ «Ощадбанк» у відносинах банківського рахунку також відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги про стягнення 3856,01 грн - трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені.
Представником позивачки - адвокатом Вівчарівським В.П. 07.04.2025 подано відповідь на відзив та заперечення на клопотання представника відповідача від 25.03.2025 про залучення третіх осіб. Додатково у відповіді на відзив зазначено покликання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №756/8815/20. 
Ухвалою суду від 08.04.2025 задоволено клопотання представника відповідача АТ «Державний ощадний банк України» Мірошнікова П.В., залучено приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, встановлено третім особам строк для подання письмових пояснень щодо позову.
17.04.2025 представником відповідача АТ «Ощадбанк» - адвокатом Мірошніковим П.В. подано письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, покликаючись на обрання позивачкою неналежного способу судового захисту, який передбачено ч.10 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги», та щодо непоширення на спірні правовідносини висновків Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №756/8815/20. 
Третьою особою - приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. 14.05.2025 подано письмові пояснення, у яких зазначено про правомірність дій приватного виконався щодо примусового виконання виконавчого листа №465/5830/23, виданого 06.08.2024 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 35394,48 грн та 2684,00 грн судового збору, зокрема щодо правомірності списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк». З метою дотримання прав боржника, для встановлення інформації чи на рахунок боржника надходить лише заробітна плата, 13.09.2024 приватним виконавцем скеровано вимогу від 12.09.2024 №106768 про надання виписки про рух коштів та операцій по рахунку, та встановлено, що рахунок № НОМЕР_1 використовувався боржником не лише з метою отримання заробітної плати. Станом на 12.05.2025 виконавче провадження ВП № 75948018 зупинене на підставі ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із надходженням 20.09.2024 від адвоката Вівчарівського В.П. заяви про зупинення виконавчого провадження та копії ухвали про відкриття апеляційного провадження від 18.09.2024 по справі № 465/5830/23. 
05.06.2025 представником третьої особи - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - адвокатом Гринихою Т.Ю. подано письмові пояснення щодо позову, у яких зазначено, що рішенням Франківського районного суд м. Львова від 20.05.2024 по справі №465/5830/23-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35394,48 грн та судовий збір в розмірі 2684,00 грн. 04.09.2024 приватним виконавцем Ільчишин Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 75948018) та постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2025 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо зняття арешту з коштів та повернення коштів, списаних з рахунку, за безпідставністю такої. Таким чином представник третьої особи вважає правомірними дії банку та приватного виконавця.
Ухвалою суду від 08.07.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. 
Згідно з рішенням Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 22.10.2025 суддю Кітова О.В. тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя.
На підставі розпорядження керівника апарату Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2026 №22, відповідно до п.2.3.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та протоколу Зборів суддів Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 справа визначена для розгляду судді Кротовій О.Б., того ж дня передана в провадження судді. 
Ухвалою від 02.03.2026 прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду.
Представник позивачки - адвокат Вівчарівський В.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені позовній заяві з відповідними уточненнями, а також в заявах по суті спору. Додатково пояснив, що постановою Львівського апеляційного суду від 20.06.2025 рішення Франківського районного суд м. Львова від 20.05.2024 по справі №465/5830/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 35394,48 грн та судового збору в розмірі 2684,00 грн - скасовано, в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - відмовлено. В провадженні Франківського районного суду м. Львова на даний час перебуває його заява в інтересах ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Франківського районного суд м. Львова від 20.05.2024 по справі №465/5830/23, яка на даний час не розглянута. Разом з тим, представник позивачки вважає, що відповідач протягом двох місяців 2024 року позбавив ОСОБА_1 засобів до існування, наклавши арешт та списавши без законних підстав кошти заробітної плати. Всупереч вимогам закону, АТ «Ощадбанк» не визначив належним чином статус коштів, які знаходяться на рахунку позивачки. Навіть після того, як 18.09.2024 постановою приватного виконавця рахунок ОСОБА_1 був визначений для здійснення видаткових операцій, відповідач продовжив списання коштів заробітної плати та списав 21125,54 грн. А відтак, операції по списанню коштів вважає помилковими. У виступі в судових дебатах представник позивачки зазначив, що після винесення постанови Львівського апеляційного суду від 20.06.2025, АТ «Ощадбанк» частково виконав заявлені ним позовні вимоги, а саме 25.06.2026 зарахував на рахунок ОСОБА_1 21125,54 грн раніше списаних коштів, однак вважає, що слід зобов`язати відповідача зарахувати на рахунок ОСОБА_1 ще 22022,58 грн, а також стягнути з відповідача 264,37 грн трьох відсотків річних, 1300,40 грн інфляційних втрат та 2291,24 грн пені. 
Представник відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокат Мірошніков П.В. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав що наведені у відзиві та інших заявах по суті спору, просить в задоволенні позову відмовити.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. та представник третьої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 08.07.2025 подав письмову заяву в якій просить здійснювати розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.11.2022 між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» підписано заяву №755716014/021122 від 02.11.2022 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 та видано платіжну картку. Відповідно до п.3.1 зазначеної заяви, повний текст договору комплексного банківського обслуговування розміщено на інтернет сторінці АТ «Ощадбанк».
Рішенням Франківського районного суд м. Львова від 20.05.2024 у справі №465/5830/23-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35394,48 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі 2684,00 грн. 
На виконання зазначеного рішення, 06.08.2024 Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист №465/5830/23, який пред`явлений до виконання за заявою стягувача - АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. 04.09.2024 відкрито виконавче провадження НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа №465/5830/23, виданого 06.08.2024. Окрім цього, 04.09.2024 приватним винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.
Відповідно до постанови приватного виконавця Ільчишин Л.В. від 04.09.2024 про арешт коштів боржника у ВП НОМЕР_7, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на яке заборонено законом та належить боржнику.
04.09.2024 АТ «Ощадбанк» прийнято до виконання зазначену постанову приватного виконавця Ільчишин Л.В. від 04.09.2024 та накладено арешт у межах суми звернення стягнення 43148,12 грн, що підтверджується даними виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 . 
Надалі, приватним виконавцем Ільчишин Л.В. 10.09.2024 направлено платіжну інструкцію №48783 від 10.09.2024 про сплату 41886,32 грн з рахунку НОМЕР_1 на рахунок стягувача НОМЕР_2 . На виконання зазначеної платіжної інструкції, 11.09.2024 АТ «Ощадбанк» виконано переказ суми 22022,58 грн з рахунку ОСОБА_1 - НОМЕР_1 на рахунок приватного виконавця Ільчишин Л.В. - НОМЕР_2 . Копії відповідних платіжних інструкцій №48783 від 10.09.2024 та №1692162608514 вiд 11.09.2024 долучено відповідачем разом із відзивом на позовну заяву. 
Доказів проведення інших переказів з рахунку НОМЕР_1 у межах ВП НОМЕР_7 сторонами не надано та матеріали справи не містять.
18.09.2024 приватним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Даною постановою визначено для боржника поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий у філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.
20.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. у ВП № 75948018 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду від 20.05.2024.
Постановою Львівського апеляційного суду від 20.06.2025 рішення Франківського районного суд м. Львова від 20.05.2024 по справі №465/5830/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 35394,48 грн та витрат на оплату судового збору в розмірі 2684,00 грн - скасовано, в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.
У зв`язку з наведеним, 25.06.2025 постановою приватного виконавця Ільчишин Л.В. закінчено виконавче провадження НОМЕР_7 та припинено чинність арешту по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 . 
Як вбачається з довідки філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» № ЕЛ-26947/111.40/318-16/2025 від 14.04.2025, станом на 11.04.2025 залишок коштів на рахунку клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 становив 35702,74 грн, з них 21125,54 грн - арештовані кошти відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 04.09.2024 ВП НОМЕР_7.
Згідно з довідками філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» № ЕЛ-193608/106.40/022-17/2025 від 07.08.2025 та № ЕЛ-20446/109.14-13/2026 від 12.03.2026, станом на 06.08.2025 та станом на 11.03.2026 арештовані суми по рахунку клієнта ОСОБА_1 НОМЕР_1 відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (заява № 63566/00, § 23).
Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Згідно ч.1 ст.1067 ЦК України, договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Відповідно до п.1.7. Розділу ХХ Особливої частини договору комплексного банківського обслуговування, якщо відповідно до законодавства та/або існуючої практики Банку Банк зобов`язаний відкрити Клієнту відповідні допоміжні або інші спеціальні рахунки (рахунки зі спеціальним режимом використання), Клієнт своєчасно здійснює всі дії (надає всі документи), виконання (надання) яких вимагається від Клієнта у разі відкриття йому Банком будь-якого такого Рахунка. 
Відповідно до п.2.9, п.2.10, п.2.11, п.2.17 заяви №755716014/021122 від 02.11.2022 клієнтом (позивачем ОСОБА_1 ) не визначено цілей відкриття рахунку  НОМЕР_1 та джерел надходження грошових коштів на цей рахунок. Так, відповідно до виписки про рух коштів, на рахунок НОМЕР_1 неодноразово зараховувалися грошові кошти з різних джерел надходження, що також підтверджується і доводами самої позивачки ОСОБА_1 , яка вказувала, що частина коштів на рахунку в сумі 11345,97 грн не мають статусу заробітної плати. 
Таким чином, з матеріалів справи та в ході розгляду справи не встановлено обгрунтованості тверджень позивачки ОСОБА_1 про те, що рахунок № НОМЕР_1 призначений для зарахування заробітної плати.
Згідно із ч.1 ст.63 Закону України «Про платіжні послуги», для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства банком клієнту відкривається поточний рахунок. Відповідно до п.464 Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 11.09.2017 №89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку», рахунок 2620 відповідає значенню «Кошти на вимогу фізичних осіб». Відповідно до п.464 Призначення та ознаки рахунків бухгалтерського обліку банків України, що є додатком 1 до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої Постановою Правління НБУ від 11.09.2017 №89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку», призначення рахунку 2620: облік вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягають примусовому стягненню відповідно до законодавства України; надані кредити овердрафт. За кредитом рахунку проводяться суми, що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів згідно з режимом роботи рахунків; суми залишків кредитів овердрафт, що перераховані на рахунки з обліку відповідних кредитів.
Враховуючи наведене, судом встановлено що відкритий на ім`я клієнта ОСОБА_1 рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» відноситься до поточних рахунків фізичних осіб для зберігання коштів і виконання платіжних операцій, на такому рахунку можуть зберігатися власні кошти (вклад) незалежно від джерел їх надходження.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
У платіжній інструкції визначається розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції (п.54 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги»). Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті.
Ініціатором платіжної операції може бути стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі встановлених законом виконавчих документів, - у випадках, передбачених законодавством, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) - у випадках, передбачених Податковим кодексом України (п.3 ч.1 ст.41 Закону України «Про платіжні послуги»). Надавач платіжних послуг платника під час виконання платіжної операції з рахунку платника зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції ініціатора відповідність: 1) номера рахунку платника та коду платника (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або облікового номера, який присвоюється контролюючими органами, або реєстраційного номера облікової картки платника податків - фізичної особи, або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або 2) унікального ідентифікатора платника (ч.2 ст.43 Закону України «Про платіжні послуги»). 
Частиною 11 статті 42 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платіжні операції, ініційовані стягувачем у передбачених законодавством випадках на підставі виконавчих документів або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) відповідно до Податкового кодексу України, не потребують надання платником згоди на їх виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою примусового списання (стягнення) коштів в сумі 22022,58 грн, проведеного 11.09.2024 АТ «Ощадбанк» з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 на рахунок приватного виконавця Ільчишин Л.В. НОМЕР_2 , була платіжна інструкція приватного виконавця Ільчишин Л.В. №48783 від 10.09.2024. Для виконання зазначеної платіжної операції примусового списання не потребувалося надання згоди клієнта ОСОБА_1 , що узгоджується з наведеними вище нормами. 
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Ільчишин Л.В. у виконавчому провадженні НОМЕР_7 щодо накладення арешту та стягнення грошових коштів, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», з метою погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 35394,48 грн та 2684,00 грн судових витрат на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - відмовлено. Тобто, судом не було встановлено протиправності дій приватного виконавця та встановлено, що арешт і примусове стягнення коштів здійснені у межах закону та є належним способом виконання рішення про стягнення боргу.
Окрім цього, розглядаючи дану справу, суд звертає увагу на те, що на даний час в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває заява Вівчарського В.П., в інтересах ОСОБА_1 , про поворот виконання за скасованим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.05.2024 у справі №465/5830/23, предметом якої є повернення коштів в сумі 22022,58 грн, списаних 11.09.2024 з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 . Зазначене свідчить про те, що позивачка має реальну процесуальну можливість захистити своє право.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, встановлено, що частина арештованих на підставі постанови приватного виконавця Ільчишин Л.В. від 04.09.2024 у ВП НОМЕР_7 коштів в сумі 21125,54 грн стала 25.06.2025 доступною для позивачки ОСОБА_1 на підставі постанови приватного виконавця Ільчишин Л.В. про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_7 та припинення чинності арешту по рахунку НОМЕР_1 . Інша частина коштів в сумі 22022,58 грн, яку 11.09.2024 на підставі платіжної інструкції приватного виконавця Ільчишин Л.В. №48783 від 10.09.2024 списано з рахунку боржника НОМЕР_1 на рахунок стягувача НОМЕР_2 , є предметом розгляду Франківського районного суду м. Львова про поворот виконання рішення від 20.05.2024 у справі №465/5830/23, а відтак позивачкою не доведено неналежності або помилковості платіжної операції примусового списання (стягнення) коштів в сумі 22022,58 грн з поточного рахунку № НОМЕР_1 .
Суд зауважує, що до спірних правовідносин не застосовуються положення ч.10 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги», оскільки вони регулюють інші випадки. Водночас, відповідно до ч.2 ст.90 цього Закону, саме стягувач несе відповідальність за обґрунтованість примусового списання коштів і зобов`язаний відшкодувати шкоду платнику у разі необґрунтованого стягнення. Також не підлягає застосуванню ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», яка стосується юридичних осіб та ФОП, а не фізичних осіб.
Натомість, спеціальні норми Закону «Про виконавче провадження» (п.5 ч.1 ст.39, ч.1 ст.40) та ст.444 ЦПК України визначають належну процедуру захисту майнових прав позивача - як щодо зняття арешту з коштів, так і щодо повернення стягнутого за скасованим рішенням.
Таким чином, позивачка має передбачені законом ефективні процесуальні механізми для захисту своїх прав, більше того, вона такими скористалась. 
З огляду на наведене, позовні вимоги позивачки до АТ «Ощадбанк» про зобов`язання зарахувати (переказати за рахунок власних коштів банку) суму 22022,58 грн на рахунок позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на належних доказах списання цієї суми саме банком та не мають відповідної матеріально-правової підстави для їх задоволення за рахунок коштів банку. Це свідчить про необґрунтованість позовної вимоги та обрання позивачем неналежного способу судового захисту. Відтак, у задоволенні основної позовної вимоги слід відмовити. Оскільки похідна позовна вимога про стягнення з відповідача 264,37 грн трьох відсотків річних, 1300,40 грн інфляційних втрат та 2291,24 грн пені, відповідно до ч.1 ст.188 ЦПК України, є залежною від вирішення основної вимоги, така також не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачкою ОСОБА_1 у даній справі понесено судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн, які з урахуванням ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачкою.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення коштів - відмовити.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати у справі залишити за ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 23.04.2026

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , номер телефону: НОМЕР_5 ;
відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 00032129, 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд.12-Г;
третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, 79005, м. Львів, вул. Коперника, 44/4а, РНОКПП НОМЕР_6 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, код ЄДРПОУ 14360570.

Суддя Ольга КРОТОВА