Справа №443/512/26
Провадження №3/443/239/26

ПОСТАНОВА
іменем України

30 березня 2026 року        місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., секретар судового засідання Стасів С.І., за участю: прокурора Гнатіва В.Й., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, –

встановив:

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади поліцейського взводу №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) з 13.08.2024, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), оскільки граничний термін подачі був до 12.09.2024, а декларація ним фактично подана 30.03.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, визнав повністю, надав суду пояснення, які повстю відповідають викладеним у протоколах обставинам. Щиро розкаявся у вчиненому. 
Прокурор протокол про адміністративне правопорушення підтримав та просить суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у межах санкції зазначеної норми КУпАП у виді штрафу. 
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, виходячи з такого.
Стаття 68 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з положеннями підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (14 жовтня 2014 року №1700-VII) (далі – Закон №1700-VII) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: поліцейські.
Відповідно до частини 2 статті 45 Закону №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, доведена: 
протоколом №5 від 13.03.2026, у якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (а.с.5-10);
повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.15);
витягами з наказів №243 о/с від 13.06.2024 та №367 о/с від 13.08.2024, яким підтверджується перебування ОСОБА_1 на посаді старшого сержанта поліції, поліцейського взводу №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) та звільнення з цієї посади з 13.08.2024 (а.с.16, 24);
інформацією з офіційного сайту НАЗК щодо поданих декларацій (а.с.7-11, 22-24);
поясненнями ОСОБА_1 , даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються з матеріалами справи, в яких він підтвердив викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та повністю визнав вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Оцінивши здобуті у справі та досліджені у судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені у протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, доходить переконання, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
При вирішенні питання про строки накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги досліджені матеріали справи, в яких достовірно встановлено, що корупційне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , виявлено компетентним органом 13.03.2026 (перші зафіксовані дані, отримані компетентним органом, які свідчать про вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Відповідно до частини 4 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною 1 статті 172-6 КУпАП, не сплив. 
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого. 
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті 1 статті 172-6 КУпАП у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним та достатнім для досягнення мети його застосування.
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір», –

постановив:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 172-6 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів