Справа № 364/262/26
Провадження № 3/364/103/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли 11.03.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_1 та від Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону з протоколами про адміністративні правопорушення від 02.03.2026 серії КИБ № 15 і від 03.03.2026 № 11 щодо притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , головного сержанта 1 зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_1 ,
за вчинення двох адміністративних правопорушень, передбачених відповідно частиною третьою статті 172-20 та частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), – 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 – військовослужбовець Збройних Сил України, обіймаючи посаду головного сержанта 1 зенітної ракетної батареї військової частини НОМЕР_1 , 02.03.2026 близько 08:30, перебуваючи у тимчасовому розташуванні військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ) в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані; в такому стані був виявлений командуванням в/ч НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 , недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у випадку непідтримання на належному рівні бойової готовності особового складу, озброєння та техніки батареї, хоча повинен був і міг їх передбачити, в період з 08:00 до 17:00 02.03.2026 на порушення вимог статей 4, 9, 11, 16, 112-1, 112-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через перебування у стані сп`яніння не підтримував в цей час бойову готовність особового складу, озброєння та техніки батареї; не проводив заняття з бойової підготовки, тренування, спрямовані на підвищення рівня індивідуальної підготовки військовослужбовців та рівня їх фізичної підготовленості; не контролював та не координував проведення ними занять; не вживав заходи для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями батареї, підтримання внутрішнього порядку у батареї, утримання в чистоті та порядку приміщення і території, закріплених за ними; не контролював додержання військовослужбовцями рядового і сержантського складу військової дисципліни, виконанням ними правил носіння військової форми одягу, виконання розпорядку дня особовим складом взводу, створивши при цьому загрозу для обороноздатності батареї, чим вчинив в умовах особливого періоду недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 11.03.2026 свою вину у вчиненні зазначених дій визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, ствердив обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, пояснивши, що напередодні 01.03.2026 отримав звістку про загибель побратима, тому у ночі вживав алкогольні напої (горілку), в такому вигляді з`явився на ранкове шикування, де командир побачив його стан, далі було освідування на стан сп`яніння, результат не заперечує.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши відомості, викладені в двох протоколах про адміністративні правопорушення і доданих до них матеріалів, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого. 

За визначенням статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.01.2026 № 40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 № 4757-ІХ, з 05:30 03.02.2026 на 90 днів. 
Відтак, за станом на день вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень в Україні діяв особливий період.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Згідно з вимогами статей 4, 9, 11, 16, 112-1, 112-2 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами; військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами; необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; головний сержант роти (батареї) (далі – головний сержант роти) в мирний і воєнний час відповідає за надання командирові роти інформації та пропозицій з питань професійного розвитку, просування по службі та з інших питань проходження військової служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу роти, їх навчання і виховання, військову дисципліну, організацію правильного зберігання і експлуатації озброєння, техніки та іншого майна роти, підтримання внутрішнього порядку в підрозділі, правильне несення служби добовим нарядом роти. Головний сержант роти підпорядковується командирові роти та є прямим начальником військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу роти; головний сержант роти зобов`язаний, зокрема:
організовувати роботу сержантського (старшинського) складу з підтримання бойової готовності особового складу, озброєння і техніки роти;
постійно підтримувати високий рівень професійних знань, вмінь та навичок, працювати над їх удосконаленням;
організовувати проведення сержантським (старшинським) складом занять із бойової підготовки особового складу роти, контролювати та координувати проведення ними занять, надавати методичну та практичну допомогу, вести облік професійної підготовки військовослужбовців сержантського (старшинського) складу роти;
безпосередньо проводити показові, інструкторсько-методичні та контрольні заняття із сержантським (старшинським) складом роти;
здійснювати контроль за додержанням військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу військової дисципліни, виконанням ними правил носіння військової форми одягу, доповідати командирові роти про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу стягнення;
стежити за виконанням розпорядку дня в підрозділі, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу роти;
постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи та керівництва, бути взірцем для особового складу роти щодо виконання службових обов`язків;
проводити роботу з підтримання на належному рівні морально-психологічного стану військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу роти, працювати над згуртуванням військового колективу, сприяти формуванню в особового складу почуття взаємоповаги і взаємодовіри, відповідальності за успішні дії підрозділу;
виховувати поважне ставлення військовослужбовців сержантського (старшинського) складу роти до їх належності до професійного сержантського корпусу Збройних Сил України, працювати над вдосконаленням їх лідерських якостей;
проводити індивідуально-виховну роботу з військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу, визначати завдання сержантам (старшинам) підрозділів роти щодо проведення індивідуально-виховної роботи з окремими військовослужбовцями, які потребують додаткової уваги;
вимагати дотримання військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу роти заходів безпеки на заняттях (стрільбах, навчаннях) та під час ремонтних та господарських робіт;
розподіляти наряди на службу між підрозділами роти, особисто визначати черговість нарядів сержантів (старшин), вести лист нарядів військовослужбовців сержантського (старшинського) складу роти, перевіряти правильність ведення листів нарядів у підрозділах;
організовувати і контролювати підготовку військовослужбовців роти до несення служби в добовому наряді, інструктувати їх та своєчасно направляти на розвід, перевіряти хід несення служби особами добового наряду роти;
стежити за підтриманням внутрішнього порядку в роті, організовувати утримання в чистоті та порядку приміщень роти і ділянки території, закріпленої за нею.

За частиною четвертою статті 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, в умовах особливого періоду, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 
Частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 185/12161/15-к виснував, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06.06.2002 у справі «Karalevicius v. Lithuania» підкреслив, що презумпція невинуватості не виключає висновку на підставі сукупності доказів, якщо доведено, що особа, яка несла обов`язки контролю, проявила недбалість. Так само у рішенні від 29.06.2007 у справі «O`Halloran and Francis v. the United Kangdom» (2007) ЄСПЛ вказав, що для певних видів службової відповідальності держава має право встановлювати об`єктивну відповідальність при доведенні факту невиконання обов`язків.
Винуватість ОСОБА_1 , крім визнання ним своєї вини у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема: 
– тестуванням до протоколу «Алконт-М», прилад № 00280 серії КИБ № 15, тест № 2337 від 02.03.2026 з результатом – 2,33 ‰ (проміле);
– актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 36, а саме аплікатора вмісту парів алкоголю «Алконт-М» № SN-00280-15; 
– копією військового квитка серії НОМЕР_2 ;
– посередньою службовою характеристикою головного сержанта ОСОБА_1 від 02.03.2026;
– витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 05.12.2025 № 363, з якого вбачається, зокрема, що ОСОБА_1 вважається таким, що з 05.12.2025 прийняв посаду головного сержанта 1 зенітної ракетної батареї в/ч НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою;
– письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.03.2026, що аналогічні поясненням, наданим ним у судовому засіданні;
– письмовими поясненнями командира 1 зенітної ракетної батареї в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 ;
– копією Розпорядку дня в/ч НОМЕР_1 на 2026 рік;
– Функціональними обов`язками головного сержанта батареї (відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України);
– копією Службової картки головного сержанта 1 зенітної ракетної батареї в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , з якої вбачається притягнення останнього командиром в/ч НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності за виконавчу дисципліну, порушення частини другої статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України із накладенням дисциплінарного стягнення у виді догани;
– задовільною медичною характеристикою в/ч НОМЕР_1 , виданою на військовослужбовця названої в/ч ОСОБА_1 від 02.03.2026.

У зв`язку з усім наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною третьою статті 172-20 КУпАП як виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, а також за частиною другою статті 172-15 КУпАП якнедбале ставлення військової службової особи до військової служби,вчинене в умовах особливого періоду.
Обставиною, що обтяжує йому відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП відповідно до пункту 6 статті 35 КУпАП визнається вчинення правопорушення в стані сп`яніння.
Відповідно до пункту 1 статті 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.
Разом з тим за приписами частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Зважаючи на усе наведене вище та враховуючи особу правопорушника, який є військовослужбовцем, беручи до уваги наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої відповідальність обставин, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією частини третьої статті 172-20 КУпАП (що є ідентичною за санкцію частини другої статті 172-15 КУпАП). 
Від сплати судового збору ОСОБА_1 підлягає звільненню на підставі пункту 12 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись частиною другою статті 172-15, частиною третьою статті 172-20, а також статтями 33-36, 40-1, 221, 251, 252, 268, 276, 277, 283-285, 294, 300, 321-1 КУпАП, суд – 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , – визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , – визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.
Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку частини другої статті 36 КУпАП одне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів; у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).
Видати (надіслати) копії цієї постанови суду ОСОБА_1 , а також надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_1 і до Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону – до відома.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя       Л. А. Макаренко 

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.