КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 759/22761/25
провадження № 33/824/897/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Черняк Д. Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Браташа Юрія Павловича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2025 року в складі судді Бандури І. С., у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
встановив:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.
22.12.2025 захисник Миколенка О.А. - захисник Браташ Ю.П. через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить: призначити у справі судову автотехнічну експертизу; скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2025 року; провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Свої доводи мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 457117 від 17.09.2025 вказано такі обставини адміністративного правопорушення: 17.09.2025 о 20:55 у м. Києві, просп. Академіка Палладіна 46б, ОСОБА_1 керуючи ТЗ DAEWOO MATIZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час перестроювання не надав перевагу в русі ТЗ SEAT LEON», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3.б ПДР та п. 10.3 ПДР.
З пояснень ОСОБА_2 , керуючого автомобілем SEAT LEON, державний номерний знак НОМЕР_3 , вбачається, що він рухався крайньою правою смугою руху, коли з сусідньої лівої смуги на відстані близько 10 метрів виконав різкий маневр вправо (в смугу руху, де пересувався ОСОБА_2 ) автомобіль марки DAEWOO MATIZ (НОМЕР_6) і почав гальмувати... В результаті через малу відстань та гальмування транспортного засобу спереду відбулося зіткнення … після зіткнення транспорт спереду повело в паркан, після контакту з парканом його додатково розвернуло на 180°.
Разом з тим, з пояснень ОСОБА_1 від 17.09.2025, який є водієм транспортного засобу DAEWOO MATIZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , вбачається, що він проїхав зелений миготливий сигнал світлофора зі швидкістю 50 км/год.
Отже, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що водій транспортного засобу DAEWOO MATIZ, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 дотримуючись ПДР стежив за дорожньою обстановкою, перед початком перестроювання переконався, що це є безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, адже самим ОСОБА_2 підтверджується те, що транспортний засіб DAEWOO MATIZ знаходився на відстані близько 10 метрів від транспортного засобу SEAT LEON, з чого вбачається, що саме водій автомобіля SEAT LEON не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду нього.
Просив врахувати, що водій DAEWOO MATIZ проїхав вже на зелений миготливий сигнал світлофора, відповідно транспортний засіб SEAT LEON, який перебував у крайній правій смузі на відстані 10 метрів позаду (за поясненнями самого водія), міг рухатись вже на жовтий сигнал світлофора та задля швидшого завершення маневру не дотриматись максимально допустимої швидкості руху (50 км/год), що в подальшому мало наслідком недотримання безпечної дистанції та неможливість своєчасного гальмування задля уникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Зі схеми ДТП не вбачається, на якій відстані від місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди знаходиться світлофор, не зазначено місця початку здійснення маневру водієм автомобіля DAEWOO MATIZ, а натомість вказано лише місце зіткнення і воно співпадає з крайньою передньою точкою автомобіля SEAT LEON, але цього не може бути, так як автомобілі мали б по інерції рухатись певний шлях, а враховуючи, що автомобіль DAEWOO MATIZ розвернуло та відкинуло на відбійник, то місце зіткнення автомобілів не може бути в крайній передній точці автомобіля SEAT LEON, що ставить під сумнів відображення реальної схеми ДТП.
До того ж, характер пошкоджень завданих автомобілю DAEWOO MATIZ (які зафіксовані в даних про пошкодження транспортних засобів), вказує на те, що при зіткненні автомобілів удар припав на задню частину автомобіля DAEWOO MATIZ, та внаслідок того, що після зіткнення з іншим автомобілем SEAT LEON, автомобіль DAEWOO MATIZ повело в паркан, та розвернуло на 180°, виникли інші пошкодження вказаного транспортного засобу, тобто, удар передньої частини автомобіля SEAT LEON приправ прямо на задню частину автомобіля DAEWOO MATIZ, а це свідчать про те, що при зіткненні автомобіль DAEWOO MATIZ вже перестроївся на одну смугу з автомобілем SEAT LEON, а тому, відповідно, зіткнення могло відбутися через можливе перевищення швидкості автомобілем SEAT LEON, але внаслідок неповного відображення на схемі ДТП всіх вихідних даних, неможливо встановити повні дійсні обставини. 
З аналізу пояснень водіїв вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надали протилежні пояснення щодо дій учасників ДТП, які призвели до зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів. 
Матеріали справи не містять доказів, які б спростували пояснення обох водіїв чи вказували на невідповідність цих пояснень. Будь-яких досліджень, у тому числі і з застосуванням спеціальних знань для перевірки обставин ДТП, розвитку дорожньої ситуації, яка призвела до зіткнення автомобілів та дій учасників ДТП у ході провадження у цій справі не проводилось. 
Суд першої інстанції, посилаючись у оскаржуваній постанові на пояснення водія автомобіля SEAT LEON ОСОБА_2 , не навів у постанові належних мотивів того, із яких підстав судом було прийнято пояснення ОСОБА_2 як доказ вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та відхилено пояснення ОСОБА_1 та його представника, якими наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення спростовувалась.
В поясненнях ОСОБА_2 також наявні обставини, що свідчать на користь ОСОБА_1 , а саме: в своїх поясненнях водій автомобіля SEAT LEON вказав, що водій автомобіля DAEWOO MATIZ ОСОБА_1 знаходився на відстані близько 10 метрів від транспортного засобу SEAT LEON, що є безпечною відстанню, а отже, вказане може свідчити про те, що саме водій автомобіля SEAT LEON не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку та внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду нього.
Проте суд першої інстанції, приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_2 , не надав жодної оцінки зазначеним обставинам.
В протоколі серії ЕПР1 № 457117 від 17.09.2025, а саме у п. 11 зазначено, що до протоколу також додаються - пояснення свідків, однак у п. 9 протоколу зазначено, що свідки не залучались. З матеріалів адміністративної справи вбачається відсутність будь-яких пояснень свідків. Також у вказаному протоколі зазначено про здійснення відеозапису технічними засобами: БК 470621, 473262, однак зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вказані докази взагалі не досліджувались судом.
04.02.2026 представник іншого учасники ДТП ОСОБА_2 - захисник Цесельська І. В. через систему «Електронний суд» подала заперечення на апеляційну скаргу. 
Зазначила, що ОСОБА_2 , який з огляду на положення ст. 269 КУпАП є потерпілим, про час та місце розгляду справи судом першої інстанції не повідомлявся, в судове засідання не викликався, своїх пояснень не надавав, з матеріалами справи не знайомився. 
Ознайомившись з апеляційною скаргою та доводами, які у ній викладені, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 
Наголошує на тому, що ОСОБА_2 проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофора з дозволеною швидкістю. 
Після зіткнення ОСОБА_1 повідомив, що нібито хотів підібрати пасажира на зупинці, що і стало причиною різкого перестроювання у крайню праву смугу руху. До приїзду працівників патрульної поліції на місце події, ОСОБА_1 неодноразово сідав до салону свого автомобіля та переглядав відеозапис відеореєстратора, встановленого на лобовому склі його автомобіля з метою встановлення точного часу пригоди. 
Після приїзду працівників поліції ОСОБА_1 почав стверджувати, що Правил дорожнього руху не порушував, проїжджав перехрестя на блимаючий зелений сигнал світлофора, тим самим очевидно намагався створити уявлення поліцейських, що саме інший учасник ДТП є винуватцем вчинення зіткнення. 
Однак, після перегляду та демонстрації обом учасникам ДТП на портативному планшеті відеозаписів із системи «Безпечне місто» працівники патрульної поліції безперечно встановили, що саме ОСОБА_1 порушив пункти 2.3 б, 10.3 ПДР України та за наслідками правомірно склали відносно нього протокол за ст. 124 КУпАП.
При цьому відеозапис з власного відеорестратора, який підтвердив би позицію про його рух на блимаючий зелений сигнал світлофора скаржник не надав ні працівникам поліції, ні суду першої інстанції, який перевіряв обставини зіткнення автомобілів. 
Таким чином, посилання скаржника на те, що він проїжджав перехрестя на блимаючий зелений сигнал світлофора, а ОСОБА_2 на жовтий сигнал світлофора, є необґрунтованими, не підтверджуються жодними доказами та можуть бути розцінені як спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за порушення ПДР України. 
Посилання скаржника на те, що нібито відстані «близько 10 метрів» було достатньо для уникнення ОСОБА_2 зіткнення, є його власним оціночним судженням, оскільки формулювання «близько 10 метрів» мало підтекст «до 10 метрів», а не констатацією чітко вказаного числа, тобто відстань могла бути і меншою.
Зазначила, що про факт того, що саме ОСОБА_1 порушив пункти 2.3 б, 10.3 ПДР України свідчать розміщення транспортних засобів після зіткнення та ушкодження, які вони отримали. 
Під час різкого перестроювання ОСОБА_1 з лівої смуги руху в праву ( по якій рухався ОСОБА_2 ) його автомобіль DAEWOO MATIZ зміщувався майже по діагоналі, що відобразилось в ушкодженням, які отримали автомобілі після зіткнення. 
Контакт автомобілів відбувся наступним чином. 
Після несподіваного різкого перестроювання ОСОБА_1 у крайню праву смугу руху та перетину траєкторії руху автомобіля SEAT LEON, автомобіль DAEWOO MATIZ допустив зіткнення правою частиною заднього бампера з передньою частиною автомобіля SEAT LEON. 
Після контакту автомобілів, автомобіль DAEWOO MATIZ передньою частиною зіткнувся з парканом та в стані некерованості розвернувся на 180 градусів з частковим виїздом на бордюр. 
Вказані обставини були встановлені судом першої інстанції , а також повністю підтверджуються схемою місця ДТП, даними про пошкодження транспортних засобів, які містяться в матеріалах справи, та фотознімками з місця зіткнення, які долучаються до даного заперечення. 
Отже, як убачається із фотознімків з місця ДТП, автомобіля SEAT LEON знаходиться у крайній правій смузі руху з межах смуги руху. Автомобіль має ушкодження передньої частини по центру ( решітка радіатора, бампер та капот). Вказані фотознімки, з огляду на характер ушкоджень кузовних елементів, а також на неушкодження ( цілісність) обох фар, свідчать про те, що механічний вплив був зліва направо з передньою частино автомобіля по центру. 
Натомість на цих же фотознімках зафіксовано, що автомобіль DAEWOO MATIZ знаходиться в крайній правій смузі руху поблизу бордюра, розвернутий на 180 градусів по відношенню до автомобіля SEAT LEON. Автомобіль має ушкодження задньої правової частини (правий край заднього бампера). Інші пошкодження були наслідком супутнього зіткнення з парканом та виїздом на бордюр. 
Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль SEAT LEON передньою частиною допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля DAEWOO MATIZ, який нібито вже рухався в правій смузі, з подальшим зіткненням з парканом та розворотом на 180 градусів, є жодним чином не обґрунтованими та спростовуються фотознімками з місця зіткнення та іншими доказами у справі.
Посилання скаржника та обставини , з а яких автомобілі отримали механічні пошкодження, очевидно є лише спробою викривити фактичні обставини справи , за яких сталося зіткнення. 
Твердження про те, що автомобіль SEAT LEON передньою частиною допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля DAEWOO MATIZ, який нібито вже рухався в правій смузі, з подальшим зіткненням з парканом та розворотом на 180 градусів, має суперечливий характер і спростовується законами фізички, оскільки від прямого удару в задню частину автомобіль DAEWOO MATIZ не міг би розвернутися на 180 градів, а імпульсивно рухався вперед попередній траєкторії. 
З огляду на те, що в суді першої інстанції клопотання про проведення експертизи ОСОБА_1 не заявлялось, посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції з власної ініціативи не проводилось експертне дослідження не може слугувати підставою для проведення такого дослідження при апеляційному перегляді. Заявлене клопотання про призначення експертизи не містить будь-якого обґрунтування причин, з яких скаржник не заявляв /не міг заявити про необхідність проведення експертизи, як того вимагають приписи закону. 
З огляду на викладене, просила відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи та у задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін. 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Браташ Ю. П. в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Просив відкласти розгляд справи для явки в судове засідання ОСОБА_1 та необхідністю з`ясування питання наявності фото-доказів та даних відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_1 . 
Після оголошення в справі перерви, в судове засідання ОСОБА_1 та його представник - захисник Браташ Ю. П. не з`явились, також не вийшли на зв`язок в режимі відеоконференції . 
За відсутності доказів поважності причин неявки вказаних осіб в судове засідання, апеляційний суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи в їх відсутність. 
В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Цесельська І. В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції просили залишити без змін. Просили долучити до матеріалів справи фотознімки з місця ДТП, враховуючи неможливість подання вказаних доказів суду першої інстанції, який їх в судове засідання не викликав. 
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріли справи та додатково надані докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 457117 від 17.09.2025 водій ОСОБА_1 17.09.2025 о 20:55, керуючи автомобілем DAEWOO MATIZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по просп. Академіка Палладіна, 46Б в м. Києві, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час перестроювання не надав перевагу в русі автомобілю SEAT LEON, державний номерний знак НОМЕР_5 , який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення. Внаслідок ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3 б, п.10.3 ПДР , відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Відповідно до п. 2.3 б, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_1 від 17.09.2025, він, керуючи автомобілем DAEWOO MATIZ,  державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Академіка Палладіна, 46 Б, проїхавши на блимаючий зелений, рухаючись зі швидкістю 50 км/год., побачивши військового, вирішив зупинитися, підкинути. Перед тим, переконавшись у безпечності маневру, він почав виконувати його, в той час як він це вже зробив, вже потрохи починав знижувати швидкість для зупинки, отримав удар в задній бампер. 
Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_2 , він, керуючи автомобілем SEAT LEON, державний номерний знак НОМЕР_5 , в м. Києві по просп. Академіка Палладіна, 46 Б, рухався крайньою правою смугою руху, коли з сусідньої лівої смуги на відстані близько десяти метрів виконав різкий маневр вправо (тобто в смугу руху, де він пересувався) автомобіль DAEWOO MATIZ ( НОМЕР_1 ), і почав гальмувати. В подальшому, зі слів водія, він начебто хотів підібрати пасажира вже за межами зупинки громадського транспорту. В результаті через малу відстань та гальмування транспортного засобу спереду відбулося зіткнення, при цьому асфальт був мокрий від дощу, що не дало йому змоги навіть відгальмуватися. Після зіткнення транспорт спереду повело вправо в паркан, після контакту з парканом його додатково розвернуло на 180 °.
До матеріалів справи долучено схему місця ДТП від 17.09.2025, яка містить дані про пошкодження транспортних засобів, з якими водії погодились. 
Так, автомобіль DAEWOO MATIZ , державний номерний знак НОМЕР_1 , унаслідок ДТП  отримав пошкодження заднього бамперу, форкопу, лівого заднього крила, переднього бамперу, номерного знаку. 
Автомобіль SEAT LEON, державний номерний знак НОМЕР_5 , унаслідок ДТП отримав пошкодження переднього бамперу, капоту, радіатору та кузову. 
Визнаючи водія ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 457117 від 17.09.2025, схемою місця ДТП із зазначенням пошкоджень автомобілів, даними письмових пояснень ОСОБА_2 щодо механізму зіткнення автомобіля та обставин, які йому передували.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими. 
Доказів того, що водій SEAT LEON, який перебував в крайній правій смузі на відстані 10 метрів позаду від автомобіля DAEWOO MATIZ, міг рухатись вже на жовтий сигнал світлофора та міг не дотриматись максимальної швидкості руху , що в подальшому призвело до неможливості уникнення ДТП, матеріали справи не містять, а ОСОБА_2 проти вказаної обставини заперечував. 
При цьому суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що він маневр перестроювання в крайню праву смугу він здійснив, побачивши пасажира на зупинці, якого вирішив «підкинути». 
Наявні ушкодження на автомобілях після зіткнення, які відображені на наданих суду фотознімках, є належними та достатніми доказами, які спростовують доводи апеляційної скарги в тій частині, що в момент удару водій ОСОБА_1 вже перелаштувався в крайню праву смугу руху, а удар припав прямо на задню частину його автомобіля.
З наданих суду фотознімків та схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль DAEWOO MATIZ допустив зіткнення правою частиною заднього бампера з передньою частиною автомобіля SEAT LEON ( решітка радіатора, бампер та капот), після чого зіткнувся з парканом та в стані некерованості розвернувся на 180 градусів, тобто механічний вплив був зліва направо з передньою частиною автомобіля SEAT LEON по центру. 
Суд погоджується з доводами водія SEAT LEON в тій частині, що внаслідок прямого удару в задню частину автомобіля DAEWOO MATIZ, останній не міг би розвернутись на 180 градусів, а рухався би вперед по попередній траєкторії, що спростовує версію водія ОСОБА_1 щодо механізму ДТП. 
Належних доказів на спростування тієї обставини, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 швидкісного режиму що призвело до недотримання безпечної дистанції та неможливості гальмування задля уникнення ДТП, матеріали справи не містять. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заявляв в суді першої інстанції клопотань про призначення судової автотехнічної експертизи, не скористався правом надати висновок експертизи, складений експертом на його замовлення, не надав доказів неможливості заявити таке клопотання в суді першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення такого клопотання судом апеляційної інстанції відсутні. 
При цьому сукупність зібраних по справі доказів, у тому числі фотознімки з місця ДТП, дозволяють суду самостійно встановити обставини даної ДТП та наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху.
Аналіз всіх матеріалів справи дозволяє зробити висновок про наявність обґрунтованих підстав правового характеру вважати водія ОСОБА_1 винним у порушенні тих пунктів правил дорожнього руху, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Апеляційна скарга не містить доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Браташа Юрія Павловича залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк