ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/10285/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі №160/10285/25 за позовом Концерна "СоюзЕнерго" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ: 

Концерн "СоюзЕнерго" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.02.2025 № UA110130/2025/000039/1.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 лютого 2025 року до Дніпровської митниці (далі — Відповідач) Концерном "СоюзЕнерго" при ввезенні товару за зовнішньоекономічним контрактом шляхом подачі електронної митної декларації № 25UA110130004244U4 було заявлено до митного оформлення товар, митна вартість якого була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. В результаті здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 28.02.2025 № UA110130/2025/000039/1. Вищевказане рішення та картка порушують законні права та інтереси позивача, адже тягнуть за собою збільшення митних платежів з боку позивача, є протиправними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, оскільки відповідачем безпідставно скориговано митну вартість товару.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що подані позивачем до митного оформлення містить розбіжності та неточності, а також не надано певних документів, що в своїй сукупності не дають змогу визначити митну вартість за поданою митною декларацією. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю КОНЦЕРН "СОЮЗЕНЕРГО" (далі – Позивач) уклало контракт від 03.10.2024 №3/10-2024 з компанією “ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD”, Китай та додаток до нього Специфікації від 03.10.2024 №2 і від 03.10.2024 №7 на закупівлю “Засувка з маховиком” код згідно УКТЗЕД 8481806300, “Фланець” код згідно УКТЗЕД7307910000 на умовах FOB- NINGBO (Китай). 
В лютому 2025р партія товару (через порт GDANSK (Польща)) надійшла до м. Дніпро (Україна) на підставі коносаменту від 02.01.2025 N HYSF2024121676 та договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 N0912-24, інвойсуфактури від 08.10.2024 N HANNO241008 та інвойсу-фактури від 27.12.2024 N HN24031, автотранспортної накладної від 20.02.2025 N460421.
Особою відповідальною за декларування, згідно договору про надання послуг митного брокера, визначено ФОП ОСОБА_1 (далі – Декларант). 
Декларантом до Дніпровської митниці (далі – Відповідач) для митного оформлення за ЕМД від 28.02.2025 N 25UA110130004244U4 заявлено імпортовану партію товару (“Засувка з маховиком” код згідно УКТЗЕД 8481806300, “Фланець” код згідно УКТЗЕД7307910000). 
До декларації надано наступні документи: 
1. Контракт від 03.10.2024 N3/10-2024;
2. Специфікація від 03.10.2024 №2 до контракту; 
3. Специфікація від 03.10.2024 №7 до контракту; 
4. Інвойс від 08.10.2024 N HANNO241008; 
5. Інвойс від 27.12.2024 N HN24031; 
6. Платіжна інструкція в іноземній валюті від 25.10.2024 N84; 
7. Платіжна інструкція в іноземній валюті від 26.12.2024 N95; 
8. Платіжна інструкція в іноземній валюті від 30.12.2024 N96; 
9. Договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 N0912-24;
10. Договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 01.07.2016; 
11. ДОДАТКОВА УГОДА від 01.02.2021; 
12. Коносамент від 02.01.2025 N HYSF2024121676; 
13. Рахунок-фактура за перевезення від 20.02.2025 N LS-4625376; 
14. Заявка від 26.12.2024 N0912-1; 
15. Довідка про транспортні витрати від 20.02.2025 N460421;
16. Автотранспортна накладна від 20.02.2025 N460421.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів було вивчено документи подані декларантом для здійснення митного оформлення, та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митницею було направлено повідомлення відповідно до якого Позивачу слід було надати за наявності додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
- транспортні перевізні документи;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- виписку з бухгалтерської документації; 
- каталоги, специфікації (прайс-листи) виробника товару; 
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.
У відповідь на повідомлення митниці декларант листом від 28.02.2025 №280225-2 повідомив митницю про неможливість надання додаткових документів в 10-денний термін.
За наявності зазначеної відповіді та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом. Так, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів від 28.02.2025 № UA110130/2025/000039/1, яке обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів, а саме:
1. Декларантом заявлено контракт від 03.10.2024 №3/10-2024 укладений з компанією “ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD”, Китай, заявлено як угоду з виробником (код документу 4104). Відповідно до графи 31 та електронного інвойсу ЕМД від 28.02.2025 №25UA110130004244U4 (UA110130/2025/004244), виробником товару є компанія “ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD”, торгова марка - “HANNO”. При цьому, товаросупровідні документи не містять відомості про торгівельну марку та виробника товару. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі:– копія ліцензії на виробництво товару;– копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару;– копія сертифікату на систему якості товару;– копія сертифікату продукції власного виробництва;– копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД. Документального підтвердження що компанія “ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD” є виробником товару не надано;
2. Відповідно до пункту 6.1. зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 №3/10- 2024, якість товару підтверджується сертифікатами якості виробника. До митного оформлення надані сертифікати якості компанії “ZHEJIANGFEIWANGBENFALISHUIDIYIFENGGONGSI” від 05.12.2024 №FW20241205- 02. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація про компанію, що видала Сертифікат. Митниця звертає увагу суду, що за неофіційним перекладом цього документа Компанія “ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD” (сторона контракту) у Сертифікаті якості зазначена у графі покупець. Що може означати наявність третьої особи у зовнішньоекономічній операції і додаткові витрати на користь третьої особи. Крім того, у вказаних документах відсутні відомості, що дозволяють ідентифікувати сертифікати якості з оцінюваною партією товару. У сертифікатах якості відсутнє посилання на заявлену партію товару.;
3. Поставка товару заявлена до митного оформлення на комерційних умовах поставки FOB-NINGBO. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на умовах поставки FOB продавець поставляє товар на борт судна, номінованого покупцем в поіменованому порту відвантаження, чи забезпечує надання поставленого таким чином товару, покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення. 
Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України. 
Згідно частини 2 статті 53 МКУ, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є, в тому числі, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів Відповідно до наданих до митного оформлення документів, для організації міжнародного перевезення оцінюваної партії товару укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування між ТОВ “ЛаманШипінг” та КОНЦЕРН "СОЮЗЕНЕРГО" від 09.12.2024 № 0912-24 та договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 01.07.2016 №1835 між ТОВ “ЛаманШипінг” та ТОВ “ЛаманТранс-Експресс”. 
Відповідно до CMR від 20.02.2025 № 460421 перевезення виконано підприємством ТОВ “ЛаманТранс-Експресс”. Відповідно наданому коносаменту від 02.01.2025 № HYSF2024121676 перевезення вантажу здійснено підприємством “ShenzhenWorldcargoLogistscsLimited” та організацію здійснення перевезення морським транспортом здійснювалося підприємством FeniksCargoSP. ZO.O.,Польща, але до митного оформлення жоден документ підтверджуючий відносини з цими підприємствами не наданий.
До митного оформлення не надано також фінансові документи, які б підтверджували вартість перевезення, зокрема, відсутні бухгалтерські документи, що підтверджують вартість наданих послуг між ТОВ “ЛаманШипінг” та ТОВ “ЛаманТранс-Експресс та розрахунки з підприємством FeniksCargoSP. ZO.O., Польща та Shenzhen Worldcargo Logistscs Limited.
Відповідно до п.7 наданої Заявки про надання транспортно-експедиторських послуг №0912-1 від 26.12.2024 передбачена послуга з доставляння контейнера від Ningbo до Gdansk 2850,00 USD, контейнеровоз 2600,00 дол.США, ПРР 300,00долСША, Т1 90,00 долСША, ТЕО 150,00долСША, Всього сума доставляння вантажу з порту Ningbo, Китай до порту Gdansk, Польща складає 5990 долСША, що становить на день виставлення рахунку за перевезення товару (20.02.2025) 249 671,58 грн. за курсом НБУ 41,6814 грн. 
У наданому рахунку на оплату за перевезення від 20.02.2025 №LS-4625376 вартість перевезення вантажу по всьому шляху перевезення за межами державного кордону України (тобто з Китаю до перетину митного кордону Ягодин-Дорогуск) становлять 189 655,55 грн. Вказана вартість перевезення за межами державного кордону України у Рахунку пунктах 1,2,3 “транспортно-експедиторське обслуговування, міжнародне автоперевезення, експедиторська винагорода за межами державного кордону України” не розраховується згідно наданій Заявці від 26.12.2024 №0912-1. 
Навіть якщо розраховувати вартість перевезення з імовірно невірно вказаним пунктом перетину митного кордону у Заявці, а вважати пунктом перетину ні Gdansk, а Ягодин-Дорогуск і вважати, що пункт вказаний у Заявці як “контейнеровоз” (тобто перевезення вантажу по території Польщі до п/пЯгодин-Дорогуск) то вартість перевезення буде складатися з таких послуг: контейнеровоз 2600 долСША, оформлення Т1 90 долСША та ТЕО 150 долСША, що, складає 2 840,00 долСША в перерахунку за курсом НБУ 41,6814 грн. на день виставлення рахунку (20.02.2025) 117 899,76 грн., то відповідно до наданого Рахунку вартість цього перевезення становить 69 471,05 грн., що є меншою за узгодженою згідно Заявці. 
Згідно Заявки на перевезення вантажу NingbotoGdansk становлять 2 850,00долСША + ПРР 300,00 долСША, що здійснюються у порту складають 3 150,00 долСША, що становлять в перерахунку за курсом НБУ 41,6814 грн. на день виставлення рахунку (20.02.2025) 130 769,10 грн. У наданому рахунку за ці послуги встановлюється інша вартість 120 184,50 грн., що є меншою за домовленостями згідно Заявці. Але, у Заявці чітко вказані витрати по доставці вантажу в межах територій відправки та доставляння (Ningbo, Китай до порту Gdansk, Польща). 
Таким чином декларантом не були врахоні при заявленні і розрахуванні митної вартості витрати на доставлення вантажу від порту Gdansk, Польща до п/пЯгодин-Дорогуск. Декларантом не надані документи на підтвердження вартості зберігання вантажу на складі в порту Gdansk, якщо такі були.
Митна вартість товару скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ – резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг за ЕМД від 17.07.2024 № UA110130/2024/16353 (24UA110130016353U4) та 18.12.2024 № UA110140/2024/9999 (24UA110140009999U2).
Не погоджуючись з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернуся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Митний кодекс України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно зі статтею 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).
Частиною сьомою статті 257 Митного кодексу України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.
Статтями 49 та 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).
Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 Митного кодексу України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).
Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У силу положень частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» №3018-VI від 15.02.2011, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).
Відповідно до частини третьої статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою-третьою статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:
1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;
2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;
3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;
4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;
5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;
6) мінімальної митної вартості;
7) довільної чи фіктивної вартості.
Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною другою статті 55 Митного кодексу України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.
Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту й достовірність відомостей про заявлену митну вартість товарів; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Мотивуючи спірне рішення про коригування митної вартості, митний орган зазначає, що декларантом заявлено контракт від 03.10.2024 №3/10-2024 укладений з компанією “ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD”, Китай, заявлено як угоду з виробником (код документу 4104). Відповідно до графи 31 та електронного інвойсу ЕМД від 28.02.2025 №25UA110130004244U4 (UA110130/2025/004244), виробником товару є компанія “ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD”, торгова марка - “HANNO”.
Згідно з положеннями Цивільного кодексу України торгова марка (ТМ) - це будь-яке зареєстроване позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для того, щоб споживач зміг відрізняти товари (послуги), які вироблені (надаються) однією особою, від товарів (послуг), вироблених (надаються) іншими особами.
Реєстрація торгової марки це право суб`єкта господарювання, а не обов`язок.
Крім того, відсутність у постачальника зареєстрованої торгової марки на імпортований товар ніяким чином не впливає на заявлену позивачем митну вартість.
Також, відповідач в обґрунтування прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості посилався на те, що позивачем не надано документів, які б вказували на виробника імпортованого товару.
Разом з тим, митний орган в оскаржуваних рішеннях не зазначив про те, яким чином відсутність інформації про виробника впливає на заявлену митну вартість продукції, яка імпортувалася.
Крім того, стаття 53 Митного кодексу України не містить в переліку основних документів на підтвердження митної вартості ліцензії на виробництво товару, нормативно-технічної документації на виготовлення товару, сертифікату на систему якості продукції, свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN, тощо.
Відтак, ненадання зазначених документів не може бути підставою для коригування митної вартості товарів, а вимоги про надання таких документів не грунтуються на чинному законодавстві.
Зазначені відповідачем у відзиві доводи про те, що достовірність декларування виробника товарів прямо впливає на числове значення митної вартості, оскільки виробник товарів є однією з ознак ідентичності товарів, відхиляються судом, з огляду на таке.
Ідентичність товарів враховується при застосуванні 2-го методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. Натомість, позивачем митна вартість визначалася за першим методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). В свою чергу, митним органом використано шостий метод резервний, який застосовується у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів.
Відтак, в спірних правовідносинах інформація щодо конкретного виробника не мав впливу на числові значення складових митної вартості.
Для підтвердження транспортної складової митної вартості Позивач надає тільки документи, визначені згідно Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 N0912-24, саме за цими документами Позивач, як власник товару та замовник його транспортування, сплачує, або повинен сплачувати за транспортування. Зазначений Договір про транспортноекспедиторське обслуговування не передбачає деталізувати в рахунках маршрут перевезення, відстань, тариф за 1км. та інше. Зобов`язання про деталізацію транспортних витрат на перевезення та маршруту, врахування тарифу на 1км, виникає у Позивача тільки при умові перевезення товару власним транспортом. 
Наданий до митного оформлення доказ, а саме: Договір про транспортноекспедиторське обслуговування від 09.12.2024 N0912-24, Договір про організацію перевезення вантажів автотранспортом від 01.07.2016, ДОДАТКОВА УГОДА від 01.02.2021, Коносамент від 02.01.2025 N HYSF2024121676, Рахунок-фактура за перевезення від 20.02.2025 N LS-4625376, Заявка від 26.12.2024 N0912-1, Довідка про транспортні витрати від 20.02.2025 N460421, Автотранспортна накладна від 20.02.2025 N460421, є належними, достовірними (не містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мають наявних ознак підробки), достатніми (містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових). 
Відповідач в своїх зауваженнях спирається на інформацію, зазначену в заявці від 26.12.2024 N0912-1 і невідповідність вартості послуг, зазначених в розділі “Послуги з доставки вантажу”, а саме: Ningbo to Gdansk 2850,00 USD, контейнеровоз 2600,00 дол.США, ПРР 300,00дол США, Т1 90,00долСША,ТЕО 150,00дол. США, Всього сума доставлення вантажу з порту Ningbo, Китай до м. Дніпро складає 5990дол. США до вартості, зазначеної в Рахунку-фактурі від 20.02.2025 N LS-4625376 та Довідці про транспортні витрати від 20.02.2025 N460421. 
Разом з тим: 
1) заявка від 26.12.2024 N0912-1 – це попередній документ, в якому узгоджується попередня вартість транспортування за маршрутом порт NINGBO (Китай)-м. Дніпро на момент складання заявки, тобто в цінах грудня 2024 року. Заявка не є бухгалтерським документом, згідно якого Відповідач сплачує, або повинен сплачувати вартість наданої послуги (У відповідності з п.4.1 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 N0912-24 оплата здійснюється відповідно до рахунку). Відповідач вважає, що попередня вартість транспортування може підлягати корегуванню, в залежності від зміни вартості транспортування в наступному (січні-лютому 2025р). 
2) в вартість зазначену в заявці від 26.12.2024 N0912-1 як “конейнеровоз 2600.00 дол. США” входить вартість за маршрутом Гданськ-Дніпро, тобто вартість транспортування як за межами України так і по її території. І тому достовірною інформацією стосовно транспортування товару за маршрутом Гданськ-Дніпро треба вважати інформацію, зазначену в Рахунку-фактурі за перевезення від 20.02.2025 N LS-4625376 та Довідці про транспортні витрати від 20.02.2025 N460421. В наведених документах, інформація стосовно вартості окремих часток транспортування збігається. Крім того, саме Рахунок-фактура за перевезення від 20.02.2025 N LS4625376 є тим документом, за яким Позивач сплачує або повинен сплатити вартість послуг транспортування. Транспортна складова митної вартості ґрунтується на інформації, зазначеної в Рахунку-фактурі за перевезення від 20.02.2025 N LS-4625376 та Довідці про транспортні витрати від 20.02.2025 N460421.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, то позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.
За таких обставин, вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої Товариством, на цій підставі – необґрунтованим.
Одночасно суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
У ч.2 ст. 53 МК України не передбачено надання декларантом на підтвердження митної вартості документів, які зазначаються сторонами у зовнішньоекономічній угоді.
Таким чином, зазначення відповідачем в оскаржуваному рішенні, як підстави для його прийняття: ненадання документів передбачених Контрактом, суперечить положенням чинного законодавства України.
Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.
Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог. 
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова