справа № 274/735/26
провадження № 2/0274/1469/26

Рішення
Іменем України

21.04.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в :

Представник ТзОВ "Фінансова компанія "Ейс" Поляков О. звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідачки на користь товариства заборгованість за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року в розмірі 110 859,53 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.11.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №319622802. 
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачці грошові кошти у сумі 14 500,00 шляхом перерахування через банк провайдер. 
В подальшому відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 22 000,00 грн.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу №25/1118-01 укладались додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №147 від 17.08.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року .
20.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 20/10/23-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року .
Відповідно до Реєстру боржників б/н від 20.10.2023 за договором факторингу №20/10/23-Е від 20.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року на загальну суму 110 859,53 грн.
Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року становить 110 859,53 грн, яка складається з: 21995,45 грн - заборгованість по тілу кредиту; 88864,08 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Вказаний розмір заборгованості та судові витрати позивач просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2026 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання, витребувано докази за клопотанням сторони позивача (а.с.125 - 126).
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 24.02.2026 закрито підготовче провадження у справі (а.с.138).
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 21.04.2026 відзив на позовну заяву від 17.04.2024 року, поданий представником відповідачки - адвокатом Гуменюком О.В. залишено без розгляду, а відповідь на відзив, поданий представником позивача Сахаровою О.І. 20.04.2026 повернуто позивачу ( а.с. 195- 197 ).
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 21.04.2026 клопотання представника відповідачки - адвоката Гуменюка О.В. про витребування оригіналу електронного доказу залишено без задоволення. Заперечення на клопотання про витребування доказів від 20.04.2026 подане представником позивача Сахаровою О.І. повернуто позивачу ( а.с. 198-199). 
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно позовної заяви просить суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с.7). 
Відповідачка та її представник адвокат Гуменюк О.В. також в судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомлено. 
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 21.04.2026 в задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Гуменюка О.В. про відкладення розгляду справи відмовлено ( а.с. 200). 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 17.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із Заявкою на отримання грошових коштів в кредит, в якій зазначила суму бажаного кредиту - 14500,00 грн, строк кредитування - 30 днів, паспортні дані, фінансовий номер телефону - НОМЕР_1 , номер карти: НОМЕР_2 (а.с.11).
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачка була ознайомлена з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику (а.с.21 -22, 24-29).
Згідно з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" невід`ємною частиною договору є Графік розрахунків (а.с.12-16).
17.11.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №319622802 у формі електронного документа (а.с.35 - 36).
За умовами договору:
п.1.1. за цим договором Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 14500 грн 00 коп. (чотирнадцять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього договору. 
п.1.2. кредит надається (договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. 
п.1.3. на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,31 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. 
п.1.4. у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). 
п.1.5. базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом вказаного в п. 1.2. договору, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього договору. 
п.1.6. позичальник зобов`язаний повернутиТовариству кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього договору. 
п.1.7. розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2. цього договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.36 зворот).
ОСОБА_1 шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV97В9К, підтвердила факт ознайомлення із запропонованими в договорі умовами кредитування, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.23).
Згідно долучених до позовної заяви платіжних доручень ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на платіжну карту ОСОБА_1 (маска карти) НОМЕР_3 кредитні кошти: 17.11.2020 в сумі 14500,00 грн.; 21.11.2020 в сумі 500,00 грн.; 21.11.2020 в сумі 1500,00 грн.; 04.12.2020 в сумі 1000,00 грн.; 07.12.2020 в сумі 600,00 грн.; 08.12.2020 в сумі 600,00 грн.; 10.12.2020 в сумі 450,00 грн.; 14.12.2020 в сумі 2850,00 грн.(а.с.17-20)
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту ОСОБА_1 (маска карти) НОМЕР_2: 17.11.2020 в сумі 14500,00 грн.; 21.11.2020 в сумі 500,00 грн.; 21.11.2020 в сумі 1500,00 грн.; 04.12.2020 в сумі 1000,00 грн.; 07.12.2020 в сумі 600,00 грн.; 08.12.2020 в сумі 600,00 грн.; 10.12.2020 в сумі 450,00 грн.; 14.12.2020 в сумі 2850,00 грн. підтверджується також довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.31-34 зворот).
14.12.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 27 днів (а.с.37).
16.01.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 30 днів (а.с.37 зворот).
16.01.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 3 дні (а.с.38).
14.02.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 29 днів (а.с.38 зворот).
16.03.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 30 днів (а.с.39).
14.04.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 29 днів (а.с.39 зворот).
14.05.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 30 днів (а.с.40).
13.06.2021 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, якою продовжили строк кредитування на 30 днів (а.с.40 зворот).
21.11.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 1500,00 грн. Термін платежу згідно графіку розрахунків - 17.12.2020 (а.с.41).
21.11.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 500,00 грн. Термін платежу згідно графіку розрахунків - 17.12.2020 (а.с.42).
04.12.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 1000,00 грн. Термін платежу згідно графіку розрахунків - 17.12.2020 (а.с.43).
07.12.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 600,00 грн. Термін платежу згідно графіку розрахунків - 17.12.2020 (а.с.44).
08.12.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 600,00 грн. Термін платежу згідно графіку розрахунків - 17.12.2020 (а.с.45).
10.12.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 450,00 грн. Термін платежу згідно графіку розрахунків - 17.12.2020 (а.с.46).
14.12.2020 ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2850,00 грн. Термін платежу згідно графіку розрахунків - 17.12.2020 (а.с.47).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 станом на 17.08.2021 розмір заборгованості ОСОБА_1 становив: 94407,05 грн., яка складається з наступного: 21995,45 грн - заборгованість по тілу кредиту та 72411,60 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. Видані кредитні кошти в сумі 22000,00 грн. Відповідачкою сплачено заборгованість в розмірі - 27355,00 грн (а.с.50-52).
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року (а.с.74-79).
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.79 зворот).
31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01 (а.с.80-84).
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року (а.с.85).
31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року (а.с.85 зворот).
31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року (а.с.86). 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №147 від 17.08.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 94407,05 грн., яка складається з наступного: 21995,45 грн - заборгованість по тілу кредиту та 72411,60 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.72 - 73).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 110 859,53 грн, яка складається з наступного: 21995,45 грн - заборгованість по тілу кредиту та 88864,08 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.49).
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року (а.с.65-69).
03.08.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу № 05/0820-01, якою домовились продовжити строк дії договору до 31.12.2022 (а.с.69 зворот).
30.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду №3 до договору факторингу № 05/0820-01, якою домовились продовжити строк дії договору до 30.12.2024 (а.с.70).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 110 859,53 грн, яка складається з наступного: 21995,45 грн - заборгованість по тілу кредиту та 88864,08 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.63 - 64).
20.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 20/10/23-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 (а.с.57-61).
Відповідно до Реєстру боржників б/н за договором факторингу №20/10/23-Е від 20.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 110 859,53 грн, яка складається з наступного: 21995,45 грн - заборгованість по тілу кредиту та 88864,08 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.55 - 56).
В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до ОСОБА_1 . 
Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020, ТОВ «ФК «Ейс» розмір заборгованості становить: 110 859,53 грн, яка складається з наступного: 21995,45 грн - заборгованість по тілу кредиту та 88864,08 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.48).
З витребуваної судом інформації з АТ КБ "ПриватБанк" від 24.02.2026, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 в банку емітована платіжна картка № НОМЕР_5 . Номер фінансового телефону: НОМЕР_6 . Згідно Виписки за договором б/н за період 17.11.2020-19.12.2020 на платіжну карту ОСОБА_1 (маска карти) НОМЕР_3 кредитні кошти: 17.11.2020 в сумі 14500,00 грн.; 21.11.2020 в сумі 500,00 грн.; 21.11.2020 в сумі 1500,00 грн.; 04.12.2020 в сумі 1000,00 грн.; 07.12.2020 в сумі 600,00 грн.; 08.12.2020 в сумі 600,00 грн.; 10.12.2020 в сумі 450,00 грн.; 14.12.2020 в сумі 2850,00 грн. (а.с.132-134).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Доказів повного погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором як позивачу, так і попереднім кредиторам, матеріали справи не містять.
Відповідачкою та її представником не спростовано факт отримання нею кредиту у розмірі 22000,00 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позикодавець, перерахувавши відповідачці грошові кошти в загальному розмірі 22000,00 грн, виконав умови кредитного договору та додаткових угод до нього, а відповідачка взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконала, допустивши прострочення кредиту та процентів. В подальшому позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 слідує, що заборгованість ОСОБА_1 становить 110 859,53 грн., з яких: 21 995,45 грн. - заборгованість по основному боргу, 88 864,08 грн. - заборгованість по відсоткам.
Згідно вказаних розрахунків заборгованості, відповідачкою сплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 27355,00 грн., з яких: 27350,45 грн. зараховано первісним кредитором на погашення процентів, 4,55 грн. на погашення тіла кредиту. 
Враховуючи умови кредитного договору та додаткових угод до нього, кредитором відсотки мали нараховуватись за період з 17.11.2020 по 13.07.2021.
15.08.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 761/13715/13-ц, провадження № 61-11145св18 підтвердив висловлену позицію викладену у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Велика Палата Верховного суду в Постанові 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16ГС22), зазначила наступне: очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку.
За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).
Судом встановлено, що за умовами договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 14500,00 грн, після збільшення розміру кредиту його сума збільшилась до 22000,00 грн, строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), який може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів. При цьому, факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору), а зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше, ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Загальний розмір отриманого відповідачем кредиту за кредитним договором №318622802 від 17.11.2020 становить 22000,00 грн
Як вбачається з умов кредитного договору №318622802 від 17.11.2020 року, а також з розрахунку заборгованості за кредитним договором, який складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідачу протягом неодноразових пролонгацій на 30 днів дисконтного періоду до 26.04.2022 року шляхом оплати відповідачкою всіх фактично нарахованих процентів (6 пролонгацій поспіль), кредитором нараховано передбачені дисконтним періодом проценти за дисконтною процентною ставкою, згідно умов кредитного договору та додаткових угод до нього від фактичної суму залишку кредиту за кожний день користування ним.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором за період з 17.11.2020 по 13.07.2021 року, з урахуванням часткової сплати відповідачкою платежів в загальному розмірі 27355,00 грн склав 25426,55 грн, з яких: 21995,45 грн. - заборгованість по основному боргу, 3431,40 грн. - заборгованість по відсоткам, що відповідає умовам кредитного договору (п.1.9.1. договору) та наданому розрахунку і підлягає стягненню з відповідачки в судовому порядку.
Відповідачка та її представник розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не спростували, свій контррозрахунок суду не надали. Доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, відповідачкою до суду не надано.
Натомість, суд дійшов висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідачки грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з мотивів, що викладені вище.
Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 у розмірі 25426,55 грн, з яких: 21995,45 грн. - заборгованість по основному боргу, 3431,40 грн. - заборгованість по відсоткам
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із статтею 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: - у разі задоволення позову - на відповідача; - у разі відмови в позові - на позивача; - у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору №20/08/25-01 від 20.08.2025 року про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «ФК Ейс» та АБ «Соломко та партнери», додаткову угоду №25770505550 від 01.09.2025 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, Протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, Акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року на суму 7000,00 грн (а.с.106-109).
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Крім того, відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Загальна ціна позову в даній справі становить 110859,53 гривень, заявлені до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу 7000,00 гривень.
З урахуванням принципу пропорційності судових витрат предмету спору та ціні позову, передбачає певну частку у співвідношенні до ціни позову чи предмету спору.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, пропорційними будуть витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 1606,00 грн, які підлягають стягненню з відповідачки на корить позивача.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 611,00 грн.
Керуючись ст. 12-13,76-81,89, 211,223,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»( місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул.Юрій Поправки, 6, каб.13, код ЄДРПОУ 42986956 ) заборгованість за кредитним договором №319622802 від 17.11.2020 року в розмірі 25426,55 грн, з яких: 21995,45 грн. - заборгованість по основному боргу, 3431,40 грн. - заборгованість по відсоткам.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул.Юрій Поправки, 6, каб.13, код ЄДРПОУ 42986956 судовий збір в розмірі 611,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1606,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2026 року 

Суддя: Т.М. Вдовиченко