Справа № 643/11485/25
Провадження № 2/643/924/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026           м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі: 
головуючого - судді Замікули Б.С. 
за участю секретаря судового засідання - Каратаєвої Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

УСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника Москаленко М.С. звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №12197-10/2024 від 11.10.2024 у розмірі 14994,20 грн та кредитним договором №20340-10/2024 від 19.10.2024 у розмірі 16608,96 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначається, що ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису уклав з ТОВ «Аванс кредит» договори про надання фінансового кредиту № 20340-10/2024 від 19.10.2024 та № 12197-10/2024 від 11.10.2025.
Згідно з п. 1.1, 1,6 вказаних договорів відповідачу надано кредит в розмірі 7200 та 6500 грн (відповідно), шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 
24.12.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.
Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 16608,96 грн та 14994,20 грн.
Ухвалою суду від 14.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. Крім того, задоволено клопотання позивача про витребування з банку інформації про фактичне зарахування кредитних коштів відповідачу.
На виконання ухвали суду 02.09.2025 від АТ КБ «Приват Банк» надійшла запитувана інформація, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . Також долучено виписку по рахунку за період з 11.10.2024 по 20.10.2024, яка містить зарахування коштів у розмірі 6500 грн та 7200 грн.
18.09.2025 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказав, що договори, долучені позивачем до матеріалів справи, не містять підписів сторін, тобто за своєю формою не відповідають вимогам цивільного законодавства. Відтак, позивачем не доведено факту укладання договорів. Окрім цього, звернув увагу суду на розрахунки заборгованості за вказаним договорами, які не містять даних про суми коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості та процентну ставку.
22.09.2025 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зазначив, що для укладання кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій, направлених на реальне укладання договору та отримання коштів, нездійснення чи незавершення дії унеможливлює укладання договору. Також зазначив, що договір факторингу укладено відповідно до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. Крім того, вказав, що відповідачем не виконувались у повному обсязі вимоги кредитного договору як до настання форс-мажорних обставин (введення воєнного стану, отримання статусу військовослужбовця, початок дії карантину), так і після. 
Сторони у судове засідання не з`явились.
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису уклав з ТОВ «Аванс кредит» договори про надання фінансового кредиту № 20340-10/2024 від 19.10.2024 та № 12197-10/2024 від 11.10.2025.
Умовами п. 1.1, 1,6 вказаних договорів визначено надання відповідачеві кредитних коштів в розмірі 7200 та 6500 грн (відповідно), шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 
24.12.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а
ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.
Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 14994,20 грн, з яких: 6500 – заборгованість за основною сумою боргу, 4826,25 грн – заборгованість за процентами; 3667,95 грн – заборгованість за штрафними санкціями.
Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 16608,96 грн, з яких: 7200 – заборгованість за основною сумою боргу, 4775,76 грн – заборгованість за процентами; 4633,20 грн – заборгованість за штрафними санкціями.
З інформації, наданої АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . Також долучено виписку по рахунку за період з 11.10.2024 по 20.10.2024, яка містить зарахування коштів у розмірі 6500 грн та 7200 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд зазначає наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави
(ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
За приписами ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як визначено ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Як визначено п. 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору.
Зокрема, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України.
Як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
(ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (постанови від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 22.04.2024 у справі
№ 559/1622/19).
Відтак, виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Як встановлено судом, факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами підтверджується випискою по рахунку, наданої АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої на рахунок відповідача 19.10.2024 та 11.10.2025 здійснено переказ грошових коштів в сумі 7200 грн та 6500 грн (відповідно).
Положенням ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено ст. 516 ЦК України.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З урахуванням наведеного ТОВ «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача за кредитними договорами, а наявні у матеріалах справи докази є належними та достатніми для висновку суду, що відповідач користувався кредитними коштами, однак не виконав свого зобов`язання щодо їх повернення.
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
При вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, кожен аргумент позивача знайшов своє підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, та не спростований відповідачем.
Отже, за наслідками розгляду справи судом встановлено, що первісний кредитор надав відповідачу кредитні кошти у повному обсязі, проте відповідач не виконав свого обов`язку з повернення коштів та сплати відсотків за їх користування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для задоволення позову.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно згідно вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 76, 81, 141, 264, 265, 279-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №12197-10/2024 від 11.10.2024 у розмірі 14994,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 20340-10/2024 від 19.10.2024 у розмірі 16608,96 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, 01032, м. Київ, вул. Петлюри Симона, буд. 30);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА