справа № 619/1730/25
провадження № 3/619/4/26

ПОСТАНОВА
іменем України
12 березня 2026 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І.

за участю: секретаря судового засідання Тюпалової А.О. 

представниками особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності - адвоката Мироненко С.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дементіївка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого,пенсіонера, особи з інвалідністю 2-ї групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
17 березня 2025 року 12:15 ОСОБА_1 по вул. Незалежності, 20, в м. Дергачі Харківського району Харківської області, керував транспортним засобом - скутером марки «HONDA», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу, та прослідувати до медичного закладу КНП ХОР ОНД на освідування ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № 1113031965/116, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи; відомостями списку справ, призначених до розгляду у Дергачівському районному суді Харківської області, які розміщені на загальнодоступному офіційному вебпорталі Судової влади України, однак у судові засідання не з`явився, про причини своїх неявок суд не повідомив.
Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягається до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.
Адвокат Мироненко С.М., діюча в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про притягнення її довірителя до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (клопотання долучено до матеріалів справи).
Вказане клопотання аргументувала тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 мопедом 17.03.2025 о 12:42:37. Єдиний запис з якого можна встановити факт керування здійснено на невстановлений особистий пристрій, а дата запису зазначена 17.03.2025, в період часу з 18:22:00-18:22:36, що є записаним після події зазначеної в протоколі (12:42:37) – по сплину чотирьох годин після складання протоколу. Зупинка була незаконною тому водій міг не виконувати вказівки поліцейського, працівниками поліції були допущені помилки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначення вказаних в протоколі ознак є лише певним проявом суб`єктивного сприйняття працівника поліції, на якого і покладено збирання доказів у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, і саме посилання працівника поліції на існування у особи певних ознак не може вважатись достатнім для достовірного встановлення даної обставини у контексті як заперечень особи, яка притягається до відповідальності, так і без наявності сукупності інших належних і допустимих доказів, що виходять від поза будь-якими сумнівами неупереджених осіб.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції в якості ознак сп`яніння зазначено ознаки сп`яніння «хитка хода та запах алкоголю з порожнини рота». З відеофіксації поліцейськими було названо водію дві ознаки алкогольного сп`яніння: «різкий запах алкоголю з порожнини рота та невнятна мова». В акті огляду зазначено лише «різкий запах алкоголю з порожнини рота».
В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння зазначено «різкий запах алкоголю з порожнини рота», направлення виписане вже після складання протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Проведення досліджень поліцейськими цих суперечливих обставини у присутності свідків відносно ОСОБА_1 , пояснення свідків, матеріали справи не містять.
Співробітниками поліції не було достовірно встановлено особу водія, оскільки жодних відомостей про надання останнім певних документів на підтвердження особи ані матеріали справи, ані відповідні пояснення не містять. З матеріалів відеофіксації не вбачається, щоб особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі паспорту чи посвідчення водія, яке взагалі відсутнє. Довідка про відсутність посвідчення складена уповноваженою особою, яка не перебувала на місці зупинки.
Співробітниками поліції не перевіряли особисто наявність чи відсутність водійського посвідчення у ОСОБА_1  в базі інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» за пошуком «ГСЦ Посвідчення водія».
Згідно даних відеофіксації (12:42:10) поліцейський встановив, що ОСОБА_1 посвідчення водія взагалі не отримував та не має відповідної категорії. Згідно даних довідки «ІПНП», водійське посвідчення на ім`я « ОСОБА_1 » в базі даних не значиться, тобто, згідно ПДР, ОСОБА_1 не підпадає під визначення поняття «водія».
Раніше до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягувався, має інвалідність, є пенсіонером.
Суд, заслухавши адвоката ОСОБА_2 , діючу в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.
Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (п. 3 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395).
Пунктом 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, передбачає два способи такого огляду: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Розділом ІІ вказаної Інструкції регламентовано порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
Так, цим розділом передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в відповідному додатку до цієї Інструкції.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена у повному обсязі та підтверджується відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 273902 від 17.03.2025, в якому зафіксовано факт порушення водієм транспортного засобу пункту 2.5. Правил дорожнього руху, відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.
Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями зазначеним у ньому, проте від підпису відмовився. При складанні протоколу будь-яких зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських щодо оформлення протоколу не звертався. 
При цьому також належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень щодо його змісту, зокрема, не висловив заперечень відносно того, що він керував транспортним засобом.
Суд зазначає, що положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Отже, у разі незгоди ОСОБА_1 з процедурою проведеного поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, він мав право оскаржити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, однак таким правом не скористався.
Крім того, у судовому засіданні була відтворена і досліджена відеозйомка з нагрудної камери № 1113031965/116 співробітника патрульної поліції від 17.03.2025, що міститься на СD носії та долучена до матеріалів справи (на диску містяться 2 файли відеозапису у форматі MP4), на яких зафіксовано, що співробітник патрульної поліції запропонував водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager» та в установленому законом порядку у медичному закладі, оскільки у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, за допомогою приладу Drager Alcotest на місці зупинки транспортного засобу та в установлено законом порядку у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, зазначивши «відмовляюсь», що зафіксовано на відеозаписі: файл DSJ_0000000_00000 MP4 на 00:37, 00:43 хвилинах часу фіксації відеозапису; на 00:51 хвилині часу фіксації відеозапису вказав, що вживав пиво – 100 грамів; на 01:32 хвилині часу фіксації відеозапису зазначив, що водійське посвідчення не отримував, також зазначив, що ніяких претензій до поліцейських не має, із загального часу відеозапису файлу 02:13;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксована відмова  ОСОБА_1 від проходження огляду.
- направленням ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу КНП ХОР «ОНД», з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.03.2025, у якому також зафіксовано відмову останнього від проходження огляду;
- довідкою «ІПНП» із якої вбачається, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ Посвідчення водія», водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 – не значиться.
Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.
Надані докази на підтвердження винуватості  ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Отже, саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.
Що стосується заперечень захисника про відсутність доказів про причини зупинки ОСОБА_1 , суд їх не приймає. На відеозаписах сам ОСОБА_1 цей факт не заперечував, і в цілому визнавав факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Жодних доказів здійснення на нього тиску з боку поліцейських, судом не встановлено. Навпаки, на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 спілкується з поліцейськими, розказуючи послідовно, як він керував мопедом, вжив спиртні напої, після чого знову керував мопедом. Будь-яких заперечень в протоколі не виклав. Досліджені докази у їх сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 мопедом поза розумним сумнівом.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно зі статтями 34, 35 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшуються відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Згідно з п.1.10 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Частиною 2 статті 30 КУпАП встановлено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
З огляду на довідку старшого інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції Гаврющенко Д., за даними Інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» пошук «ГСЦ Посвідчення водія» водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в базі даних не значиться.
Крім того, згідно даних відеофіксації – DSJ_0000000_000000 (12:42:10) працівниками поліції з`ясовано, що ОСОБА_1 посвідчення водія взагалі не отримував та не має відповідної категорії.
Тобто, із матеріалів справи вбачається, що на час вчинення правопорушення  ОСОБА_1 не отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП він є іншою особою, та до нього не підлягає застосуванню позбавлення права керування транспортними засобами.
З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суддя вважає за необхідне притягнути до адміністративної відповідальності та призначити  ОСОБА_1  адміністративне стягнення, достатнє для його виправлення, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він такого права на даний час не має. При призначенні адміністративного стягнення суд також враховує позицію Харківського апеляційного суду від 07.10.2025 по справі № 619/2106/25 (провадження № 33/818/1281/25).
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представника дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групита має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .
Таким чином,ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення. 
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-284 КУпАП,- 

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
Накласти на  ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху: у розмірі 17 000,00 грн: по матеріалам про адміністративні правопорушення: р/р UA168999980313020149000020001, КОД ЕДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081100 , справа № 619/ 1730/25, провадження № 3/619/4/26.

Звільнити  ОСОБА_1  від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особу з інвалідністю 2-ї групи (посвідченням серії НОМЕР_2 ).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником  шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя  М. І. Риков