Справа № 420/2969/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, будинок 16, місто Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

До суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385) про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.08.2025 № 930050864251; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.1977 року по 22.05.1979 року, згідно з архівною довідкою про заробітну плату від 18.03.2013 № П-288 та заробітку в іноземній валюті (інвалютних карбованцях) за період з 25.05.1979 року по 23.06.1982 року врахувавши еквівалент заробітної плати в карбованцях СРСР – 337 інвалютних рублів курс 2,32 з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України – 11.08.2025 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві нарахувати недоотриману пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії – з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України – 11.08.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він - ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.
Згідно відомостей з трудової книжки він з 01.09.1976 року прийнятий на посаду лектора у Первомайський міськом Компартії України; з 22.05.1979 року надано розрахунок у зв`язку з виїздом закордонне відрядження; з 25.05.1979 по 20.08.1982 року знаходився за кордоном в Лівії в якості перекладача. Вказані період роботи зараховані до страхового стажу. При цьому, відповідно до наказу ВО «Зарубіжнафта» від 13.07.1979 року № 514, постійний щомісячний оклад позивача з 25.05.1979 року по 23.06.1982 року становив 337 інвалютних рублів/лівійських динарів (валюта країни перебування).
Отже він з 25.05.1979 року по 23.06.1982 року працював у Лівії та отримував там заробітну плату у розмірі 337 інвалютних рублів/лівійських динарів.
Позивач вказує, що він звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із зміною періоду 60 місяців заробітку, а саме - із заробітку, отриманого в іноземній валюті - в інвалютних карбованцях за період роботи з 1976– 1979 рр., виданою Державним архівом Луганської області.
За наслідками розгляду заяви та наданих документів 18.08.2025 року Головним управлінням прийнято рішення № 930050864251 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки на час винесення рішення довідка від 18.03.2013 року № П-288, видана Державним архівом Луганської області не підтверджена первинними документами.
Вважаючи протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії від 18.08.2025 року № 930050864251, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.
Представник ГУ ПФУ в Одеській області подав відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що позивач 11.08.2025 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) у зв`язку із зміною періоду 60 місяців заробітку.
За наслідками розгляду заяви та наданих документів 18.08.2025 року Головним управлінням прийнято рішення № 930050864251 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки на час прийняття рішення довідка від 18.03.2013 року № П-288, виданої Луганської обласною Державною адміністрацією не підтверджена первинними документами.
Таким чином, перерахунок пенсії на підставі поданої довідки від 18.03.2013 року № П-288, можливо буде здійснити після перевірки.
Враховуючи вищевикладене, вимога позивача щодо зобов`язання Головне управління провести перерахунок пенсії по заробітку в іноземній валюті (інвалютних карбованцях) за період з 25.05.1979 по 23.06.1982, врахувавши еквівалент заробітної плати в карбованцях СРСР – 337 інвалютних рублів, курс 2,32, є безпідставною, оскільки не була предметом розгляду та Головним управлінням не було винесено рішенням про відмову з даного приводу. Тобто, спору в цій частині не існує.
Ухвала суду від 10.02.2026 року доставлена до електронного кабінету відповідача – Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через Підсистему «Електронний суд» 12.02.2026 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом 09.04.2026 року не зареєстровано). 
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить суд не приймати до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву у зв`язку з їх необґрунтованістю та задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.
Справа розглянута у письмовому провадженні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 .
Згідно наданих до суду розрахунків страхового стажу позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.01.2013 року.
Відповідно до відомостей з трудової книжки позивача, останній з 01.09.1976 року прийнятий на посаду лектора у Первомайський міськом Компартії України; з 22.05.1979 року надано розрахунок у зв`язку з виїздом закордонне відрядження; з 25.05.1979 по 20.08.1982 року знаходився за кордоном в Лівії в якості перекладача.
Вказані період роботи зараховані до страхового стажу позивача, що підтверджується розрахунком страхового стажу.
11.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, про здійснення перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною періоду 60 місяців до 01.07.2000 року, в якій просив:
- здійснити перерахунок пенсії з урахуванням наданої архівної довідки про заробітну плату за період з 01.07.1977 по 22.05.1979 р.;
- застосувати до пенсійної справи положення Закону України №?3674-IX, а також статей 24№ та 26№ Закону України №?1058-IV, зокрема щодо періоду роботи з 25.05.1979 по 23.06.1982 р. за контрактом у ВО «Зарубіжнафта»;
- врахувати еквівалент заробітної плати в карбованцях СРСР (337 інвалютних рублів Ч курс 2,32), як постійний дохід під час роботи за кордоном, та здійснити відповідний перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначеного доходу та підтвердженого страхового стажу у ВО «Зарубіжнафта».
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ в Одеській області та за результатами її розгляду прийнято рішення № 930050864251 від 18.08.2025 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
В рішенні відповідача зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. 
При цьому, до заяви надано довідка від 18.03.2013 № П-288, яка видана Луганської обласною Державною адміністрацією. Відповідно до частини першої статті 40 Закону долучена довідка про заробітну плату потребує підтвердження первинними документами. Копії первинних документів, на підставі яких вона була видана, надано не було.
Позивач, вважаючи рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 930050864251 від 18.08.2025 року протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з позовом.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XI), «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 року № 959-XII (далі - Закон № 959-XII).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 66 Закону № 1788-ХІІ встановлено включення у заробіток для обчислення пенсії всіх видів оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.
Згідно зі ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим законом - на умовах передбачених абз.1 цієї частини. У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 01 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5, 6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 1058-IV перерахунок пенсій за віком, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Статтею 72 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64, 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України на загальних підставах.
Предметом спору в даній справі є правомірність прийнятого ГУ ПФУ в Одеській області рішення № 930050864251 від 18.08.2025 року про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року.
Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що іноземна валюта - це валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу, платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях, кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.
Судом встановлено, що згідно відомостей з трудової книжки позивача, останній з 01.09.1976 року прийнятий на посаду лектора у Первомайський міськом Компартії України; з 22.05.1979 року надано розрахунок у зв`язку з виїздом закордонне відрядження; з 25.05.1979 по 20.08.1982 року знаходився за кордоном в Лівії в якості перекладача.
Вказані період роботи зараховані до страхового стажу позивача, що підтверджується розрахунком страхового стажу. При цьому, відповідно до наказу ВО «Зарубіжнафта» від 13.07.1979 року № 514, постійний щомісячний оклад позивача з 25.05.1979 року по 23.06.1982 року становив 337 інвалютних рублів/лівійських динарів (валюта країни перебування).
Таким чином, ОСОБА_1 з 25.05.1979 року по 23.06.1982 року працював у Лівії та отримував там заробітну плату у розмірі 337 інвалютних рублів/лівійських динарів.
У зв`язку з бажанням здійснити перерахунок пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в інвалютних карбованцях за вказаний період, позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення вказаного перерахунку, надавши, зокрема, довідку ВО «Зарубіжнафта» на підтвердження отримання доходу в інвалютних рублях.
Проте, пенсійним органом в оскаржуваному рішенні, позивачу відмовлено у здійсненні такого перерахунку у зв`язку з тим, що надана довідка від 18.03.2013 року № П-288, видана Луганської обласною Державною адміністрацією не підтверджена первинними документами.
Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача, з проханням врахувати заробітну плату не тільки за період з 01.07.1977 року по 22.05.1979 року згідно з архівною довідкою про заробітну плату від 18.03.2013 № П-288, але і заробітку в іноземній валюті (інвалютних карбованцях) за період з 25.05.1979 року по 23.06.1982 року врахувавши еквівалент заробітної плати в карбованцях СРСР – 337 інвалютних рублів , проте згідно зі змістом оскаржуваного рішення в цієї частині заява позивача взагалі не розглянута.
Отже з оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем не проведений всебічний, повний і об`єктивний розгляду всіх поданих документів для здійснення перерахунку пенсії, з підстав, викладених у заяві від 11.08.2025 року.
Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, викладені в рішенні, щодо неврахування довідки про заробітну плату від 18.03.2013 року № П-288, виданої Луганської обласною Державною адміністрацією, оскільки вказана довідка не підтверджена первинними документами, з огляду на наступне.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.02.2020 року у справі №291/99/17, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Суд вважає вказаний висновок релевантним до спірних правовідносин.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 127/8001/17, від 24.03.2021 року у справі № 233/179/17.
Крім цього, підтвердження достовірності даних довідки здійснюється, шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації, а не шляхом покладення на особу, яка звернулася за перерахунком пенсії, обов`язку щодо надання цих первинних документів.
Відтак, неможливість пенсійним органом провести перевірку відповідності відомостей щодо заробітної плати позивача наданим документам, не є підставою для відмови у врахуванні заробітної плати, зазначеної в довідках про заробітну плату.
Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачем до пенсійного органу надано трудову книжку із зазначенням спірних періодів роботи, при цьому вказані період роботи з 1976 року по 1982 рік зараховані пенсійним до страхового стажу позивача при призначенні позивачу пенсії, що підтверджується розрахунком страхового стажу.
Відповідачем не надано доказів, що відомості, які зазначені в довідці від 18.03.2013 № П-288, виданою Луганської обласною Державною адміністрацією за періоди роботи позивача з 01.07.1977 року по 22.05.1979 року містять неправдиві або недостовірні дані, відомості оспорювання чи перевірки відомостей відповідачем також відсутні.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що неврахування наданої позивачем довідки про заробітну плату від 18.03.2013 року № П-288, виданої Луганської обласною Державною адміністрацією - є порушенням його конституційних прав на отримання належного пенсійного забезпечення.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин. 
Суд вважає, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення, діяв недобросовісно та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення № 930050864251 від 18.08.2025 року підлягають задоволенню. 
При цьому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.08.2025 року про перерахунок пенсії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки ухвалою суду від 10.02.2026 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору в даній справі.
Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код 20987385), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, будинок 16, місто Київ, 04053, ЄДРПОУ 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 930050864251 від 18.08.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.08.2025 року про перерахунок пенсії та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України. 

Суддя Е.В. Катаєва