ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1097/25  Номер провадження 33/814/481/26	Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
за участю секретаря Дороженка Р.Г.,
захисника-адвоката Смірнова С.І.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою представника ОСОБА_1  захисника Смірнова Сергія Івановича на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 січня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 січня 2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 22 вересня 2025 року о 10:31 год. в сел. Велика Багачка, вул. Івана Шепеля, 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, за допомогою алкотестеру Драгер 6810, на місці зупинки транспортного засобу, тест №02321, результат огляду 0,52%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Смірнов С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.
Звертає увагу, що водій вже після спілкування з працівниками поліції вживав настойку пустирника для заспокоєння.
Вважає, що результат продуття 0,52% лише на 0,02 перевищує гранично допустиму норму, а враховуючи похибку алкотестеру в 10%, водій не перебував в стані сп`яніння.
Звертає увагу на порушення працівниками поліції інструкції про проведення огляду, оскільки останні не роз`яснили порядок проведення огляду та право на огляд в медзакладі в разі незгоди з результатом отриманим на місці зупинки. 

Одночасно в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин, оскільки апеляційна скарга на постанову суду від 05 січня 2026 року, яка вчасно була подана до місцевого суду 15 січня 2026 року, була повернута постановою Полтавського апеляційного суду від 28 січня 2026 року, в зв`язку з відсутністю договору на правничу допомогу. Після повернення апеляційної скарги, останню було подано повторно з урахуванням вимог апеляційного суду.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.
Так, матеріалами справи доводиться, що після винесення постанови місцевим судом 05 січня 2026 року, захисником в встановлений КУпАП 10 денний строк, через систему «Електронний суд» – 15 січня 2026 року була подана апеляційна скарга. Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 січня 2026 року скаргу було повернуто з підстав відсутності договору про надання правової допомоги, після усунення зазначених недоліків, 06 лютого 2026 апеляційна скарга була подана повторно.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами є:
протокол серії ЕПР 1 №461425 складений 22.09.2025 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння,
роздруківка з алкотестеру Драгер 6820 з зазначенням проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з результатом 0,52%, станом на 10:35 год. 22.09.2025, 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та згодою водія щодо результатів огляду з показником 0,52%,
направлення на огляд водія транспортного засобу
відеозапис з відеореєстратора та бодікамер працівників поліції.
Зазначені докази в своїй сукупності містять дані про подію правопорушення та не були спростовані під час розгляду апеляційної скарги. 
Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається зупинка автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в зв`язку з підозрою щодо керування без паска безпеки.
Під час перевірки документів було встановлено фізичну відсутність у водія водійського посвідчення, натомість останній надав водійське посвідчення в електронному вигляді в застосунку «Дія». 
При цьому було з`ясовано, що водійське посвідчення вилучалося, в зв`язку з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, про що останній сам повідомив, на що працівники поліції запропонували проїхати додому з метою пересвідчитися в наявності водійського посвідчення, яке за словами водія зберігалось в нього вдома. 
Після пред`явлення водійського посвідчення, працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки був наявний запах алкоголю з порожнини рота, на що водій погодився.
Результат продуття алкотестеру Драгер виявився позитивним – 0,52% та водію було запропоновано пройти огляд ще в медичному закладі, на що останній відмовився, з результатом був згоден, що в свою чергу стало підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не заперечуючи факт керування транспортним засобом захисник посилається в апеляційній скарзі на те, що водій вживав настоянку пустирника для заспокоєння, оскільки як військовослужбовець має проблеми після контузії.
Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що настойка пустирника містить етанол 70% та має здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами, а отже при застосуванні препарату слід утримуватись від потенційно небезпечних видів діяльності, що вимагають підвищеної уваги (керування автотранспортом, управління механізмами та ін.). Вказана інформація міститься у інструкції для медичного застосування лікарського засобу настойка пустирника, та є у вільному доступі в мережі інтернет.
Окрім того, апеляційний суд зауважує, що у водія було виявлено саме запах алкоголю з порожнини рота, а не запах лікарських засобів з вмістом алкоголю.
Посилання апелянта на допустиму погрішність алкотестеру та продуття газоаналізатора в межах норми, відхиляються апеляційним судом, оскільки граничною нормою в Україні законодавчо встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 проміле.
Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810, що розміщений на офіційному сайті виробника, вказаний засіб вимірювальної техніки може вказувати результат з певною похибкою. Так, границі допустимої похибки під час експлуатації приладу можуть складати +-0,042 проміле в діапазоні від 0 до 0,84 проміле, тоді як вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі більш ніж в 2 рази перевищував допустиму норму навіть з урахуванням можливої похибки.
Відхиляються і доводи захисника щодо недотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, з огляду на нероз`яснення можливості проходження огляду в медичному закладі перед продуттям, оскільки після проходження огляду водій не заперечував незгоду з отриманим результатом та на питання поліцейського «Є доцільність везти в медзаклад?», відповів, що немає.
Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. 
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_1 захиснику Смірнову Сергію Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 захисника Смірнова Сергія Івановича залишити без задоволення.
Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя      О.І. Обідіна