ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 560/834/25
адміністративне провадження № К/990/8493/26 
Верховний Суд у складі другої палати Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Хохуляка В.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №560/834/25
за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" до Державної податкової служби України, Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2026 року (головуючий суддя Боровицький О.А., судді: Курко О.П., Ватаманюк Р.В.),
УСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод" (далі також - позивач, контролюючий орган) звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі також - відповідач 1), Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також - відповідач 2), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44045187) №11853034/05394995 від 02.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №119 від 28.10.2023, складеної Приватним акціонерним товариством «Теофіпольський цукровий завод» (код ЄДРПОУ 05394995);
- зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №119 від 28.10.2023, складену Приватним акціонерним товариством «Теофіпольський цукровий завод» (код ЄДРПОУ 05394995).
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження за апеляційною скаргою відповідача 2 на рішення суду першої інстанції. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2026 року зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції у справі №560/19840/24.
Не погодившись з такою ухвалою суду апеляційної інстанції, Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками звернулося з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду. 
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач 2 зазначає, що обставини для зупинення провадження у справі, які наведені судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі, не можуть бути підставою для зупинення провадження у справі, оскільки постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року набрала законної сили з дати її ухвалення. 
Верховний Суд ухвалою від 04 березня 2026 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у цій справі.
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №11853034/05394995 від 02.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №119 від 28.10.2023 та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних таку накладну. 
Предметом спору у справі №560/19840/24 є рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відмову у реєстрації податкових накладних від 2 жовтня 2024 року: №11853043/05394995, №11853022/05394995, №11853047/05394995, №11853046/05394995, №11853045/05394995, з тих же підстав проте за інший період.
Обґрунтовуючи необхідність зупинення провадження у цій справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що результат розгляду адміністративної справи №560/834/25 об`єктивно надає можливості встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі щодо наявності правових підстав для прийняття рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Предметом касаційного перегляду є ухвала про зупинення провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.12.2019 у справі №826/25204/15 узагальнив основні підходи, які мають застосовуватися судами при вирішенні питання про зупинення провадження в адміністративній справі, наголосивши, що, вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, суд, з метою дотримання критеріїв законності та обґрунтованості судового рішення в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства повинен належним чином проаналізувати ймовірні наслідки ухвалення судом рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, і відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі щодо: а) неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; б) наявності зв`язку між очікуваним рішенням суду, ухваленим в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства та обставинами конкретної адміністративної справи.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку іншого провадження; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Не існує об`єктивної неможливості розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (речення друге пункту 3 частини першої статті 236 КАС України).
З урахуванням наведеного, важливо наголосити, що право суду зупинити провадження у справі до набрання сили рішенням суду касаційної інстанції передбачене пунктом 5 частини другої статті 236 КАС України, однак за правилами цієї норми провадження у справі може бути зупинено з підстави перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) виключно якщо касаційний розгляд здійснюється палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
З матеріалів справи вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційним судом рішення у справі №560/19840/24 набрало законної сили, відповідно суд надав оцінку наявним доказам, установив фактичні обставини та вирішив спір по суті.
Таким чином, з огляду на правове врегулювання підстав зупинення провадження у справі та обставин цієї справи Верховний Суд доходить висновку, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права і дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За таких підстав, касаційна скарга Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає задоволенню, а ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2026 року - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі №560/834/25 скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко Л.І. Бившева   В.В. Хохуляк