Справа № 143/1178/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року   м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого – судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

встановив: 

короткий зміст позовних вимог.

08.12.2025 через систему «Електронний суд» до суду подано позовну заяву ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №430795335, у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 9 600,00 грн.
Так, Договір між Товариством та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні Договору.
У розділі 7 Договору кредитної лінії №430795335 від 12.03.2025 зазначено, що: кінцева дата повернення кредиту 11.04.2030, базова процентна ставка складає 0,98 відсотків у день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. 
Відповідно до п. 8.5 Договору розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 576 грн.
Зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 28 547,32 грн. Проценти за Договором після розірвання Договору (з 28.09.2025 ) не нараховуються.
06.05.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/34, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права вимоги до відповідача.
Так, загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення позивачем в позовній заяві становить 28 547,32 грн, з них: заборгованість по кредиту – 9 600 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 18 371,32 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту (в разі наявності) 576 грн.
Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості вказаний, однак позивач не включає їх до розміру позовних вимог.
На підставі викладеного представник позивача просить позов задовольнити та стягнути вказані суми на свою користь.

Аргументи учасників справи та позиція суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 14.01.2026 через систему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 104-106).
Відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином в силу пункту 3 ч.8 ст 128 ЦПК України, де зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 98-99, 120-123). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не надіслав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи судом.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 92).
Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 93). Витребувано з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, за 12.03.2025 на суму 9 600 грн.
13.01.2026 на виконання ухвали суду від 09.12.2025 з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшла витребувана інформація (а.с. 101-103).
14.01.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. 
03.02.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
05.03.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з відпусткою судді.
09.04.2026 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування».

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Суд встановив, що 12.03.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №430795335 (а.с. 23, на звороті - 35), на суму 9 600 грн. Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 01.04.2025, а саме протягом 20 днів від дня отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення кредиту 11.04.2030 (п. 7.1., 7.3. договору).
Згідно п. 8.3. договору, на момент укладення договору та отримання першого Траншу за договором базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних.
Відповідно до п. 8.5 договору розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу становить 576 грн. Договір підписано електронним підписом відповідача, електронний підпис відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора TMHS.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 9 600 грн на картковий рахунок за № НОМЕР_1 , вказаний відповідачем в кредитному договорі, підтверджується довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с. 49) та інформацією з АТ КБ «Приватбанк», що надана в порядку виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 101-102), з якої слідує, що ОСОБА_1 було емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 12.03.2025 було зараховано кошту у сумі 9 600 грн.
Із розрахунку заборгованості, зробленого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №430795335 від 12.03.2025 складає 19 705,72 грн: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 600 грн, за відсотками в розмірі 4 828,80 грн, комісія – 576 грн, неустойка – 4 800 грн (а.с. 18).
06.05.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №МВ-ТП/34, відповідно до якої ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача (а.с.12, на звороті-15).
Відповідно до Реєстру прав вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №430795335 від 12.03.2025 в сумі 19 799,80 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу- 9 600 грн, суми заборгованості за відсотками 4 823,80 грн, комісія – 576 грн, неустойка – 4 800 грн (а.с. 16).
Із розрахунку заборгованості, зробленого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №430795335 від 12.03.2025 складається у суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 600 грн, відсотками в розмірі 18 371,32 грн, комісії – 576 грн, неустойка – 4 800, всього 33 347,32 (а.с. 22-23).
Стягнення неустойки позивач у позовних вимогах не зазначає. 

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.
Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ст.ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення Заявки на позику на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.
Кредитодавець свої зобов`язання належним чином виконав кошти надав, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), нарахованими процентами та комісії за надання кредиту.
Вказану заборгованість відповідачем не погашено у добровільному порядку
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідн зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
На даний час відповідачем заборгованість перед позивачем не погашено.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Висновки суду

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтвердив, що умови договору йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачених кредитним договором не виконав, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

За правилами ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Оскільки позовні вимоги задоволено, то судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (частина 2 статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).
В позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача, крім судового збору, 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, надавши відповідні докази таких витрат, зокрема: договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с. 53-57), додаткову угоду №2034 від 06.11.2025 до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с. 57, на звороті -58), акт приймання – передачі наданих послуг від 06.11.2025 (а.с. зворот 58), платіжну платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №53 від 06.11.2025 на суму 5 000 грн (а.с. 59).
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в розмірі 1 500 грн.
На підставі наведеного та керуючись статтями 526, 530, 536, 629, 634, , 1046, 1047, 1054, 1055, 1056-1, статтями 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за Договором №430795335 від 12.03.2025 в розмірі 28 547 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сорок сім) грн 32 к.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» судовий збір в сумі 2 422,40 грн та 1 500,00 грн за правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи (сторони):

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, 13 Чернігівської області.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_2 .

Суддя