ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/12904/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Падій В.В.,
за участі секретаря Калюжної В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Котенка А.П.,
представника відповідача Бондара Б.М.
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати протокол засідання штатної військово лікарської комісії №2025-0901-1314-3697-3 від 31.08.2025 Центральної військово лікарської комісії Збройних Сил України у частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань старшого солдата ОСОБА_1 ; 
-зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно дослідити питання щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку відповідних захворювань старшого солдата ОСОБА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у судовому засіданні.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.01.2026 о 10:00 год.
ЦВЛК ЗС України подано відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню та вказують, що у протоколі засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України № 2025-0901-1314-3697-3 від 31.08.2025 містяться висновок лікаря- експерта, висновок комісії, перелік розглянутих комісією документів. Звертають увагу суду, що згідно постанови Верховного Суду від 09.10.2019 справа № 802/468/17-а, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово-лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом є недопустимо. Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв, у тому числі тих, що призвели до смерті, у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження. Зазначають, що процедурних порушень при прийнятті оскаржуваної постанови ЦВЛК ЗС України про встановлення причинного зв`язку захворювань допущено не було.
Ухвалою суду від 21.01.2026, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті 17.02.2026 о 14:00 год.Ухвалою суду від 16.02.2026 задоволена заява представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечено проведення судових засідань, в тому числі, що призначено на 17.02.2026 о 14:00 год, у справі № 620/12904/25 в режимі відеоконференції за участю представника відповідача; проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/).Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 24.02.2022 та наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 22.05.2025 №34-РС звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я, а наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2025 виключено з 11.06.2025 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 01.05.2025 №2025-0501-0938-3024-0 позивач визнаний непридатний до військової служби на підставі статті 18а графи ІІ розкладу хвороб за діагнозами: F60.8; Z54.8; H52.0; J34.2 Стійкий різко виражений розлад особистості за змішаним типом, з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю ускладнений епізодичним вживанням психоактивних речовин та аутоагресивною поведінкою в анамнезі. Стан після перенесеної HCV-інфекції (anti-HCV позитивний), лікованої медикаментозно з виходом в одужання (РНК HCV негативний) без порушення функції печінки. Залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень (2019 рік) у вигляді пневмофіброзу без порушення функції. Викривлення носової перетинки. Далекозорість в 0,75Д при гостроті зору 1,0 обох очей. Пресбіолія. Захворювання, HI, не пов?язан(-а/е/ї) з проходженням військової служби.
F41.2; M72.0; 187.0; K76.0; K8T.1; K86.1; K29.90; 167.8; M54.2 Стійкий помірно виражений тривожно-депресивний розлад з інсомнічним компонентом після перенесеної гострої реакції на стрес. Наслідки операції (03.02.2025); видалення рубцевозміненого долонного апоневроза IV пальця, зшивання сухожилка розгинача проксимального міжфалангового суглоба V пальця правої кисті, фіксації V пальця шпицею (02.2025 - видалення шпиці) з приводу контрактури Дюпюітрена IV пальця, Ванштейна IV пальця правої кисті у вигляді зміцнілих рубців зі стійкою розгинальною контрактурою суглобів V пальця при незначному порушенні функції. Постромботичний синдром обох нижніх кінцівок, набряково-больова форма. СЕАР 3. Хронічний неалкогольний стеатогепатит, неактивна фаза з фіброзом F2. Хронічний холецистит в фазі ремісії. Хронічний панкреатит в фазі ремісії. Хронічний гастродуоденіт в фазі ремісії. Стенозуючий атеросклероз БЦА, церебро-васкулярна хвороба. Дисциркуляторна енцефалопатія 1 ст. з розсіяною дрібновогнищевою симптоматикою, стійким цефалгічним та церебрастенічним синдромами при незначному порушенні функції. Хронічна вертеброгенна цервікалгія в стадії нестійкої ремісії. : Захворювання, ТАК, пов?язан(-а/е/і) з проходженням військової служби.
Відповідно до довідок №75-Д від 12.02.2024 та №487-Д від 07.11.2025, виданих військовою частиною НОМЕР_1 , позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України протягом наступних періодів: з 24.02.2022 по 03.04.2022, з 14.12.2022 по 30.03.2023, з 19.03.2024 по 03.04.2024, з 05.04.2024 по 21.04.2024, з 08.05.2024 по 09.11.2024, перебуваючи у м. Чернігові Чернігівської області, в смт. Серебрянка Донецької області, в Сєвєродонецькому районі Луганської області, Курахівській територіальній громаді Покровського району Донецької області. 
Позивач не погодився з встановленням причинного зв`язку, отриманого захворювання та звернувся до ЦВЛК ЗСУ із заявою про перегляд постанови ВЛК про причинний зв`язок діагностованого у нього стійкого помірно вираженого тривожно-депресивного розладу (F41.2), оформленого свідоцтвом про хворобу гарнізонної ВЛК №1 НВМКЦ «ТВКГ» №2025-0501-0938-3-24-0 від 01.05.25 з формулювання «Захворювання, ТАК, пов?язане з проходженням військової служби» на формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
За результатами розгляду заяви відповідачем прийнято рішення, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗСУ №2025-0901-1314-3697-3 від 31.08.2025, яким залишено без змін постанову про причинний зв`язок діагностованого у старшого солдата у відставці ОСОБА_1 стійкого помірно вираженого тривожно-депресивного розладу (F41.2), за свідоцтвом про хворобу гарнізонної ВЛК №1 НВМКЦ «ТВКГ» №2025-0501-0938-3-24-0 від 01.05.25 в частині встановлення причинного зв`язку «Захворювання, ТАК, пов?язане з проходженням військової служби» та вказали про відсутність правових підстав для прийняття постанови з формулюванням «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-ХІІ, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Визначення військової служби міститься у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ та означає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
На підставі частини другої цієї статті проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
За змістом частини четвертої вказаної статті порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 3 Закону № 2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє дотепер.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Статтею 70 Закону України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2801-XII) визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України за № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 .11.2008 за № 1109/15800 (далі – Положення №402).
Положення №402 визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.1 глави 1 розділу І Положення №402).
Як передбачено пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза – це, зокрема, медичний огляд військовослужбовців, визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Основними завданнями військово-лікарської експертизи, як зазначено у пункті 1.3 глави 1 розділу I Положення №402, є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктами 2.2. та 2.3. глави 2 розділу І Положення №402 встановлено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
На підставі підпунктів 2.6.3 та 2.6.4 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення №402 на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:
проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;
ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;
проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;
проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичних служб військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право, зокрема, приймати постанови відповідно до цього Положення.
За змістом пункту 21.1, 21.2 глави 21 розділу II Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Пунктом 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України або в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України.
б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.
г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.
ґ) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
е) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
Зазначені у підпунктах «д» та «е» постанови приймаються також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях або в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України.
Відповідно до пункту 21.16 глави 21 розділу II Положення № 402 якщо у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), складеному на військовослужбовця (осіб, звільнених з військової служби), зазначені хвороби (поранення), одержані (що виникли) за різних обставин, ВЛК приймає постанови про їх причинний зв`язок окремо.
Згідно із пунктом 21.18 глави 21 розділу II Положення № 402 якщо свідоцтво про хворобу не збереглося, підставою для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання (поранення) є записи в документах (історія хвороби, довідка архіву, медична довідка, медична, червоноармійська або службова книжки, прохідне свідоцтво, особова справа, свідоцтво про звільнення від військового обов`язку, військовий квиток, витяг із документів військової частини, матеріалів службового розслідування, дізнання, досудового слідства або суду).
За змістом пункту 21.20 глави 21 розділу II Положення № 402 якщо у військово-медичних документах, складених у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у період проходження військової служби, є згадки про захворювання (поранення) або в цих самих документах зазначені тільки окремі симптоми захворювання (поранення), то ВЛК правомірна вирішувати питання їх причинного зв`язку і прийняття відповідної постанови.
На підставі пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення № 402 для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів), зокрема, довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу); довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності); медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу.
Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.
До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою.
Штатна ВЛК вивчає документи, за потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), та в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті)), з військовою службою, про що інформує військові частини (органи, підрозділи), ТЦК та СП, осіб, які звернулися до штатної ВЛК.
Якщо в місячний строк із дня надходження документів від заявника вирішити порушені у зверненні питання неможливо, начальник штатної ВЛК або його заступник встановлюють необхідний строк для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
За результатами розгляду звернення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою, штатною ВЛК надсилається (видається) заявнику протокол засідання штатної військово-лікарської комісії у кількості не менше ніж три примірники.
За правилами частини п`ятої статті 16 Закону № 2232-XII рішення районної (міської) комісії може бути оскаржено громадянином України до комісії вищого рівня або до суду в порядку, передбаченому законом.
Судом встановлено, що згідно постанови гарнізонної ВЛК №1 НВМКЦ «ГВКГ», яка оформлена свідоцтвом про хворобу від 01.05.2025 №2025-0501-0938-3024-0 позивач визнаний непридатний до військової служби на підставі статті 18а графи ІІ розкладу хвороб за діагнозами, в тому числі і за F41.2 Стійкий помірно виражений тривожно-депресивний розлад з інсомнічним компонентом після перенесеної гострої реакції на стрес. Захворювання, ТАК, пов?язане з проходженням військової служби.
При цьому відповідно до довідок №75-Д від 12.02.2024 та №487-Д від 07.11.2025, виданих військовою частиною НОМЕР_1 , позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України протягом наступних періодів: з 24.02.2022 по 03.04.2022, з 14.12.2022 по 30.03.2023, з 19.03.2024 по 03.04.2024, з 05.04.2024 по 21.04.2024, з 08.05.2024 по 09.11.2024, перебуваючи у м. Чернігові Чернігівської області, в смт. Серебрянка Донецької області, в Сєвєродонецькому районі Луганської області, Курахівській територіальній громаді Покровського району Донецької області. 
Як випливає з підпункту д) пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань приймаються у формулюванні д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
Зазначені у підпунктах «д» та «е» постанови приймаються також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях або в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України.
Отже обов`язковими умовами для встановлення причинного зв`язку захворювання - "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" є беззаперечне встановлення факту виникнення такого захворювання саме під час проходження служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, а також у разі хронічних повільно прогресуючих захворювань за наявності медичних документів, виданих після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії.
Час виникнення захворювання або час досягнення цим захворюванням визначеного ступеню розвитку має обов`язково відповідати часу проходження особою, щодо якої такий причинний зв`язок встановлюється, служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії.
Таким чином висновок про причинний зв`язок захворювання військовослужбовця із захистом Батьківщини складається у разі: документального підтвердження того, що ці захворювання виникли у період проходження позивачем служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії або документального підтвердження того, що ці захворювання виникли у позивача до проходження ним служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, однак у період служби у військових частинах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності позивача до служби.
Постанови ВЛК у формулюваннях, визначених підпунктами «д» та «е» не приймаються, якщо захворювання, у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком:
вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
вживання або отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);
навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач вчинив кримінальне або адміністративне правопорушення або вживав алкоголь, наркотичні засоби, токсичні чи отруйні речовини, чи навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю.
Суд враховує, що згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 24.01.2025 №44 ОСОБА_1 на обліку з приводу захворювання не перебуває та за медичною допомогою з 09.04.2008 не звертався. 
Суд зауважує, що ураховуючи, що в період служби, а саме з 24.02.2022 по 11.06.2025, у позивача захворювання досягло такого розвитку, що стали підставою для визнання його непридатним до військової служби, а також те, що в цей період позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, для встановлення причинного зв`язку захворювання позивача ВЛК мала встановити початок таких захворювань відповідно до Положення №402, за необхідності витребувати відповідні докази та надати їм оцінку, проте ані ВЛК, ані ЦВЛК цього не зробила.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 25.04.2025 у справі № 620/11008/24.
За висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 11.04.2025 у справі № 480/278/23 (провадження № К/990/3734/24) невтручання в оцінку підстав прийняття висновку відповідача щодо встановлення причинного зв`язку захворювання зі смертю військовослужбовця на підставі медичних документів, для проведення якої потрібні спеціальні знання в медичній сфері, що виходить за межі необхідного дослідження щодо застосування норм матеріального права, не позбавляє суд обов`язку перевіряти дотримання процедури прийняття відповідного висновку ВЛК.
Суд вважає, що вказаний висновок є застосовним до цієї справи у контексті з`ясування дотримання ВЛК відповідної процедури, а саме щодо надання оцінки всім обставинам, медичним документам та іншим доказам під час прийняття відповідного рішення ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання позивача, в тому числі, встановити початок захворювання останнього відповідно до Положення №402, з витребуванням додаткових медичних документів, що стосуються позивача та надати їм оцінку, проте ані ВЛК, ані ЦВЛК цього не зробила.
Суд зауважує, що завданням ВЛК відповідно до Положення №402, є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань у військовослужбовців, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Для цього відповідач наділений правом витребувати медичні документи, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови.
Проте відповідач, приймаючи оскаржуване рішення не з`ясував всіх обставин справи та формально віднісся до питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання позивача.
На підставі частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
Комітет Міністрів Ради Європи сформулював принципи, які слугують змістовими гарантіями ухвалення справедливого рішення. Здійснюючи дискреційні повноваження, адміністративний орган: переслідує лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями; дотримується принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які стосуються конкретної справи; дотримується принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечує належну рівновагу між несприятливими наслідками, які його рішення може мати для прав, свобод чи інтересів осіб, та переслідуваною при цьому метою; приймає своє рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; забезпечує послідовне застосування загальних адміністративних приписів з одночасним врахуванням конкретних обставин кожної справи.
У пункті 2.4 Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 3-рп/2016 ідеться про те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), одним з елементів якого є правова визначеність положень законів та інших нормативно-правових актів.
За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці, неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).
Конституційний Суд України виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.
Практика ЄСПЛ свідчить, що надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети цього заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (див. рішення від 02 листопада 2006 року у справі «Волохи проти України», від 02 серпня 1984 року у справі «Мелоун проти Сполученого Королівства»).
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що позов має бути задоволений повністю. 
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати протокол засідання штатної військово лікарської комісії №2025-0901-1314-3697-3 від 31.08.2025 Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України у частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань старшого солдата ОСОБА_1 . 
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно дослідити питання щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку відповідних захворювань старшого солдата ОСОБА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).
Відповідач: Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд. 16, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ – 08356179).

Суддя В.В. Падій