Справа № 709/423/26
2-а/709/7/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року       селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Шарої Л.О.,
за участі: секретаря судового засідання – Петраш Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 1/63 від 27.02.2026 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оспорюваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Позивач вважає, що його дії не підпадають під ознаки вказаного адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП оскільки: відсутні докази обставин вчинення адміністративного правопорушення; викладені у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам; протиправної, винної дії чи бездіяльності, вказаної в даній постанові, позивачем не вчинено. 
Позивач вчасно оновив дані, нещодавно пройшов комісію. Тому незрозуміло які саме дані позивачеві необхідно було оновити, з`явившись за викликом 12.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ці відомості відсутні як у протоколі, так і в оскаржуваній постанові. 
Протокол про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення. у протоколі вказано, що на адресу зареєстрованого місця проживання позивача було направлено повістку, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання позивача для уточнення даних. Вказана повістка повернулась без вручення адресату з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Її позивач не отримував. 
З урахуванням відсутності належного повідомлення позивача, вважає що його неявка за викликом для уточнення даниих по повістці на 12.01.2026 не свідчить про порушення вимог абз. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», абз.2 ч. 1, абз 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Короткий виклад позиції відповідача.
23.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду поданий відзив на позовну заяву. Відповідач просить у позові відмовити. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує на те, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» військовозобов`язаний ОСОБА_1 у період із 22.02.2022 по цей день не мав бронювання та не користувався відстрочкою від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. 21.12.2025 було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістку № 6080788 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 12.01.2026 для уточнення даних. Дана повістка була надіслана поштовим оператором AT «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 . Згідно трекінгу відправлень Укрпошта та довідки про причини повернення (Ф.20), 31.12.2025 поштове відправлення повернуто з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі - Порядок №560) належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
ОСОБА_1 вважається належно оповіщеним. 12.01.2026 ОСОБА_1 у визначений у повістці №6080788 день та час не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Таким чином своїми діями (бездіяльністю) позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію і тим самим вчинив адміністративне правопорушення
У зв`язку з неприбуттям по повістці, відповідно до абз.9 п.15 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, 11.02.2026 автоматично системою АІТС «Оберіг» було направлено електронне звернення № Е4674257 до Національної поліції щодо адміністративного затримання та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , як особи, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
14.02.2026 ОСОБА_1 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цього ж дня в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол №1/63 від 14.02.2025р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Позивачу було надано можливість написати власноручно пояснення, чим останній і скористався, написавши в протоколі: «листа з повісткою я не отримував, з порушенням не згідний».
За результатами розгляду адміністративної справи було винесено постанову № 1/63 від 27.02.2026 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17 000,00 грн. Таким чином своїми діями (бездіяльністю) позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію і тим самим вчинив адміністративне правопорушення.
Щодо зазначення позивачем в позовній заяві, що при винесенні оскаржуваної постанови не зазначено які саме дані позивач не уточнив, то постановою №1/63 від 27.02.2026 по справі про адміністративне правопорушення, інкриміновано правопорушення - неявка по повістці до ТЦК, а не неуточнення даних.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. 
Вказаним Законом чітко визначено обов`язок усіх військовозобов`язаних з`являтись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, незалежно від виду повістки. Оновлення даних чи наявність відстрочки не є поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідач вважає свої дії законними та такими що відповідають вимогам чинного законодавства, а позовну заяву ОСОБА_1 - безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
23.03.2026 від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує на те, що Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.
Згідно з вимогами ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно- рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань. Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024№ 560 (надалі Порядок №560).
Згідно приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Відповідно до п. 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім' я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки, (п. 29 Порядку). 
Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді (п. 30-2 Порядку). В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису (п. 30-3 Порядку).
Відповідно до п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Таким чином, поштовим оператором «Укрпошта» на адресу: АДРЕСА_1 отримувач ОСОБА_1 , направлялась повістка з описом вкладення та повідомлення про прибуття 12.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних. Конверт повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Як наслідок, останній до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, причин неприбуття не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У відзиві на позовну заву представник позивача зазначає, що причина неприбуття за викликом за повісткою ТЦК та СП, згідно п. 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМ України від 16. 05. 2024 року № 560, вважається поважною у разі перешкоди стихійного характеру, хвороби громадянина, воєнних дій на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). 
Громадянин ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, отримав другий примірник, про що поставив власний підпис, зауважень щодо процедури складання не висловлював. Після цього, у встановленому порядку, відповідно до ст. 283 КУпАП, уповноваженою особою була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №1/63 від 27 лютого 2026 року. Представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити.
Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення.
Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 18.03.2026 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, призначений судовий розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
Позивач у судові засідання 26.03.2026 об 11:00 та 30.03.2026 о 15:30 не з`явився. Про дату, час, місце судового засідання позивач був повідомлений шляхом надсилання йому тексту судової повістки повідомленням з використанням мобільного зв`язку на номер телефону, зазначений останнім у заяві про отримання електронних повісток від 12.03.2026 (а.с. 16). Таке повідомлення позивача про судові засідання відповідає положенням ст. 129 КАС України та вважається належним у відповідності до норм ст. 268 КАС України. 
Відповідач у судові засідання свого представника не направив. Про дату, час, місце судового засідання позивач був повідомлений шляхом надсилання йому тексту судової повістки до електронного кабінету.
Причини неявки сторін у судове засідання не відомі, заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі сторін, суд урахував наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише в разі повторної неявки.
Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18.12.2019 у справі № 9901/949/18, від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21, від 06.04.2023 у справі № 9901/345/21 виснувала, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов: а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; б) ненадходження заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; в) неявка позивача в судове (підготовче) засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача; ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Аналогічний правовий висновок викладений У постановах від 18.12.2019 у справі № 9901/949/18 та від 27.05.2020 у справі № 9901/11/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що законодавче формулювання частини п`ятої статті 205 КАС України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.
Отже в даному конкретному випадку, з огляду на характер спірних правовідносин, які розглядаються судами в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на те, що суд не визнавав явку сторін обов`язковою, не витребовував додаткових доказів, а в матеріалах справи наявні всі процесуальні документи, у яких викладена позиція позивача та відповідача, обставини які б вказували на неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача судом не встановлено, суд вважає можливим вирішення справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів.
На підставі ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Як вбачається зі змісту облікової картки до військового квитка позивач взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 (Чорнобай) 23.06.1997, відомості про уточнення його облікових даних відсутні (а.с. 41).
21.12.2025 на ім`я позивача ОСОБА_1 була сформована та надіслана рекомендованим листом з описом повістка № 6080788, зі змісту якої вбачається, що позивач був зобов`язаний з`явитись для уточнення облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09:00 12.01.2026. повістка була направлена за адресою: АДРЕСА_1 . Зі змісту трекінгу поштових відправлень та копії конверту вбачається, що повістка повернулася відправнику 31.12.2025 у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою (а.с. 43-45).
14.02.2026 старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 складений протокол № 1/63 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У цьому протоколі позивач надав пояснення про те, що лист з повісткою не отримував, із порушенням не згідний (а.с. 38).
27.02.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 винесено постанову № 1/63 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 (а.с.13). Цією постановою встановлено, що 27.02.2026 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено що гр. ОСОБА_1 перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог частин 1, 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", пунктів 1, 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), відповідно до ст. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, будучи належним чином оповіщеним поштовим оператором «Укрпошта» про прибуття на 12.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_6 (поштове відправлення направлялося на адресу задекларованого/зарестрованого місця проживання громадянина та повернуте з приміткою “адресат відсутній за вказаною адресою”, при цьому особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання), до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, причини неявки не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУПАП, як порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень (а.с.13).
Судом досліджена копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та витяг з реєстру територіальної громади № 2026/003247698 від 02.03.2026, згідно якого ОСОБА_1 із 27.11.1998 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).
Норми права, які застосував суд та висновки суду.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 251 КУпАП України передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і за ст. 210-1 КУпАП.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період у виді накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, диспозиція ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою, тобто передбачає існування інших нормативних актів, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.
Згідно з оскаржуваною постановою позивач порушив ч. 1, 3 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункти 1, 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, Указ Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), ст. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому постановою КМ України № 560 від 16.05.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Частиною 3 статті 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.
Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМ України № 580 від 16.05.2024, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Суд урахував, що особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Із 05 год.30 хв. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
За приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Ураховуючи положення ст. 235 КУпАП суд вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 був уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно позивача.
Позивач фактично ставить під сумнів правомірність дій відповідача, посилаючись на відсутність підстав для його виклику, направлення йому повістки для уточнення даних. 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до абз. 4 підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11.04.2024 N 3633-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Чинним законодавством передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Отже, у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно) уточнити персональні дані. Направлення повістки з метою уточнення облікових даних є однією із форм реалізації повноважень ТЦК та СП, спрямованих на ведення достовірного військового обліку, та саме по собі не свідчить про протиправність дій відповідача.
Разом з тим, позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що на момент направлення повістки та прийняття оспорюваної постанови він виконав покладений на нього обов`язок щодо уточнення своїх персональних даних у встановленому законом порядку. Зокрема, матеріали справи не містять відомостей про звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , подання відповідних заяв, оновлення облікових даних чи інші дії, які б свідчили про належне виконання такого обов`язку.
За відсутності таких доказів твердження позивача про безпідставність виклику є необґрунтованими, оскільки саме по собі суб`єктивне переконання особи про виконання нею обов`язку не може підміняти необхідність його належного підтвердження.
Більше того, невиконання або неналежне виконання обов`язку щодо уточнення облікових даних, навпаки, зумовлює правомірність вжиття відповідачем заходів щодо виклику такої особи для приведення облікової інформації у відповідність.
Доводи позивача про те, що він не отримував повістку, а відтак його неявка до ІНФОРМАЦІЯ_2 не може розцінюватися як порушення вимог законодавства про оборону та мобілізаційну підготовку, суд оцінює критично з огляду на таке.
Як встановлено судом, 21.12.2025 керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 було сформовано та направлено повістку № 60807888 з вимогою з`явитися позивачу до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних на 12.01.2024 о 09:00. Вказана повістка підписана кваліфікованим електронним підписом уповноваженої посадової особи, що свідчить про її належне оформлення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 43).
Судом також встановлено, що зазначена повістка була направлена позивачу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення у складі рекомендованого поштового відправлення № 067062928538, тобто із дотриманням встановленої процедури повідомлення особи.
Згідно з відомостями щодо відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором, зазначений лист був повернутий відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
В силу п. 41 Порядку № 560, позивач вважається таким, що був належним чином повідомлений про виклик.
Оцінюючи наведені обставини, суд виходить із того, що сам по собі факт неотримання позивачем поштового відправлення не є безумовною підставою для висновку про неналежне повідомлення його про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо таке неотримання зумовлене поведінкою самого адресата або недотриманням ним обов`язку забезпечити можливість отримання кореспонденції за місцем своєї реєстрації чи фактичного проживання.
При цьому, на позивача як на особу, яка перебуває на військовому обліку, покладається обов`язок не лише уточнювати свої облікові дані, а й забезпечувати актуальність відомостей про місце проживання, а також належну комунікацію з відповідними органами, у тому числі шляхом створення умов для отримання офіційної кореспонденції.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач повідомляв відповідні органи про зміну місця проживання, перебування чи інші обставини, які могли б вплинути на можливість вручення йому поштової кореспонденції, або вживав заходів для її належного отримання.
За таких обставин, повернення поштового відправлення з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою свідчить не про порушення порядку повідомлення з боку відповідача, а про недобросовісну поведінку самого позивача або неналежне виконання ним своїх обов`язків.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем вжито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому доводи позивача про відсутність факту отримання повістки не спростовують правомірності дій відповідача та не виключають наявності у його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивач не довів наявності обставин, які б свідчили про протиправність дій відповідача та оскаржуваної постанови, доводи позивача не спростовують правомірності дій відповідача і не можуть бути підставою для задоволення позову. Суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн є правомірною та не підлягає скасуванню. 
Із наведених підстав суд дійшов висновку про те, що у позові слід відмовити.
Розподіл судових витрат.
За приписом ч. 3 ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Покликаючись на положення статей 139, 243-246, 286 КАС України, суд, 

УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя           Л.О. Шарая