Справа № 337/6389/25
Номер провадження 2/337/375/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючої судді Калугіної Г.Б.,
за участі секретаря Огурцової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Перша Запорізька нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:

03.12.2025 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Перша Запорізька нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), в якому просить визнати за позивачем право на спадщину за законом на 1/3 частки трьох кімнатної квартири загальною площею 68,42 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , позовні вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, ОСОБА_3 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.02.2019, серії НОМЕР_1 , виданим Хортицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/3 частку трьохкімнатної квартири загальною площею 68,42 кв. м., житловою площею 45,9 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Майно належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності НОМЕР_2 від 09.01.2001 року. Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до державного нотаріуса першої Запорізької нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців після смерті батька не має. 05.06.2025 року позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2858/02-31, у зв`язку з обтяженням майна, про яке було повідомлено в Інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Виявлено, що на майно накладено арешт, що підтверджується постановою від 22.01.2004, б/н, виданою Веселівським ВДВС. Після отримання постанови, адвокат позивачки, ОСОБА_4 , направив адвокатський запит до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області щодо надання додаткової інформації стосовно арешту. Відповідь на запит №33652/26-35 від 13.08.2025 року вказала, що виконавчі провадження щодо ОСОБА_3 не перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби Запорізької області, отже, арешт на майно не накладався. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом. Згідно з статтями 11, 1220 ЦК України, смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Позивачка, ОСОБА_1 , є спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть батька. Просить суд, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку трьохкімнатної квартири загальною площею 68,42 кв. м., що належала її батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 04.12.2025 у даній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 18.02.2026 у даній цивільній справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Мартиненко А.В. не прибули, представник позивача подав заяву, в якій просив провести розгляд справи у відсутність сторони позивача, позов підтримали, просили задовольнити.
Представник відповідача Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, та третя особа Перша Запорізька нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), в судове засідання не прибули, подали заяви, в який просили проводити судове засідання у їх відсутність.
Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). 
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.
Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Виходячи зі змісту ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.
Відповідно до п. 1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, статусу території, яка є місцем відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло, виданого 09.01.2001 року посвідченого Хортицькою районною адміністрацією квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , дійсно належать на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: ОСОБА_3 1/3, ОСОБА_1 – 1/3, ОСОБА_5 1/3. Загальна площа квартири становить 68,42 кв.м., в тому числі житлова площа 45,9 кв. м.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 , яка народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_4 від 28.07.1970, батьком зазначений ОСОБА_3 .
Згідно копії свідоцтва про одруження від 23.09.1995 серія НОМЕР_5 позивачка ОСОБА_1 змінила дівоче прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_1 . 
Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 14.02.2019, виданого Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Згідно постанови державного нотаріуса Першої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Трипольської К.К. № 2858/02-31 від 05.06.2025 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв`язку з виявленням наступного обтяження: підстава обтяження – постанова, б/н, 22.04.2004, Веселівська держнотконтора, Веселівський ВДВС; об`єкт обтяження – невизначене майно, все майно; тип обтяження – арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження – 2004103; власник – ОСОБА_3 . Зазначено лише прізвище, ім`я та по-батькові, інша інформація, яка б могла ідентифікувати особу, відсутня. 
Згідно з відповіддю на запит № 33652/26-35 від 13.08.2025 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізької області, Управлінням в межах повноважень здійснено перевірку інформації, що міститься в АСВП, зокрема в її окремому спецрозділі - ЄДРВР, а також - в Єдиному реєстрі боржників, за параметрами пошуку: «боржник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 », та встановлено, що будь-які виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на виконанні в органах державної виконавчої служби Запорізької області не перебували і на цей час не перебувають, отже органами державної виконавчої служби Запорізької області арешт на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , не накладався.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.
Згідно з ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Враховуючи те, що правовідносини щодо набуття права власності на спірну квартиру виникли до 01.01.2004, суд вважає необхідним застосувати до них норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Закону України від 07.02.1991 № 697-XII «Про власність» (втратив чинність з 20.06.2007). 
За змістом ст. ст. 86, 128 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. 
При цьому, відповідно до п. 3 постанови Верховної Ради України від 26.03.1991 «Про порядок введення в дію Закону України «Про власність», положення ст. 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року (дата введення в дію Закону України «Про власність»).
Крім того, діюче на той час цивільне законодавство не пов`язувало виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. 
Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1ст.1267 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
Відповідно до 30.05.2008 № 7 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (Постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20).
З`ясувавши усі обставини справи та оцінивши надані суду докази, суд вважає встановленим та доведеним, що 1/3 часка квартири АДРЕСА_4 належала ОСОБА_7 на праві власності. При цьому право власності на вказану квартиру було набуто померлим відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло, виданого 09.01.2001 року, посвідченого Хортицькою районною адміністрацією 
При цьому, судом встановлено, що нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді зазначеного нерухомого майна у зв`язку з виявленням наступного обтяження: підстава обтяження – постанова, б/н, 22.04.2004, Веселівська держнотконтора, Веселівський ВДВС; об`єкт обтяження – невизначене майно, все майно; тип обтяження – арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження – 2004103; власник – ОСОБА_3 . Зазначено лише прізвище, ім`я та по-батькові, інша інформація, яка б могла ідентифікувати особу, відсутня. 
Згідно з відповіддю на запит № 33652/26-35 від 13.08.2025 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізької області, Управлінням в межах повноважень здійснено перевірку інформації, що міститься в АСВП, зокрема в її окремому спецрозділі - ЄДРВР, а також - в Єдиному реєстрі боржників, за параметрами пошуку: «боржник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 », та встановлено, що будь-які виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на виконанні в органах державної виконавчої служби Запорізької області не перебували і на цей час не перебувають, отже органами державної виконавчої служби Запорізької області арешт на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , не накладався.
Отже, позивачка позбавлена можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно.
На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно.
Таким чином, позов слід задовольнити повністю.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 89, 141, 258, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Перша Запорізька нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 68,42 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ЄДРПОУ 04053915, юридична адреса, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд. 206;
третя особа: Перша Запорізька нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), ЄДРПОУ 02884115, адреса: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 3-В. 

Суддя Г.Б. Калугіна