Єдиний унікальний номер: 379/1961/25 
Провадження № 2/379/110/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року	м.Тараща	

Таращанський районний суд Київської області в складі
головуючого судді - Невгада О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бакал O. A.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:
03.11.2025 позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 15.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 1884188 у електронній формі, підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора arGJwW5d4R. За умовами цього Договору товариство надало відповідачу в позику грошові кошти в сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів з можливістю пролонгації до 90 днів та зі сплатою процентів у розмірі 1,99% у день. Позикодавець за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес»» перерахував кошти в сумі 2000,00 грн. на банківський картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 , цим самим виконавши свої фінансові зобов`язання. Однак відповідач повинен був повернути кредит, сплатити відсотки за його користування в порядку та строки, визначені договором. Однак відповідач свої фінансові зобов`язання за даним договором належним чином та своєчасно не виконав у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 6719,80 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4719,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. У подальшому за договорами факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке в свою чергу відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як новому кредитору, право вимоги до боржників, в тому числі й до ОСОБА_1 за Договором позики № 1884188 від 15.03.2021. Оскільки вищевказану заборгованість відповідач не сплатила ні первісному кредитору, ні наступним факторам, то позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їхню його користь заборгованість за Договором позики № 1884188 від 15.03.2021 у розмірі 6719,80 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4719,80 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
05.11.2025 суд постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 
29.12.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача Гедзь О.В. про усунення недоліків позовної заяви, зо якої було додано нову редакцію позовної заяви та клопотання про витребування доказів.
05.01.2026 суд постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі та прийняв позов до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання на 27.01.2026; задовольнив клопотання позивача про витребування доказів і витребував у АТ "Універсал Банк" інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 ; та виписку по вказаному картковому рахунку за період з 15.03.2021 по 18.03.2021 (а.с.88-90).
09.01.2026, 15.01.2025 та 26.01.2026 від АТ "Універсал Банк" судом було отримано документи та відомості на виконання ухвали суду від 05.11.2025, трьома пакетами, зміст яких ідентичний (а.с.103-110, 115-118, 141-148).
20.01.2026 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 120-125), у якому відповідачем зазначено, що він не визнає позовних вимог через відсутність доказів отримання ним за обставин, наведених у позовній заяві, кредитних коштів. Крім того, відповідач послався на те, що розмір нарахованих відсотків не відповідає строку, на який надавалась позика - 30 днів, оскільки умови договору пролонгацію не передбачають. Також зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу, які позивач просив стягнути з відповідача в розмірі 4500 грн., є неспівмірним з позовними вимогами. 
23.01.2026 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 132-135), у якому наведено позивачем додаткові доводи на обґрунтування позовних вимог, зокрема щодо доведення факту надання відповідачу кредитних коштів доказами, отриманими від АТ "Універсал Банк" на виконання ухвали суду про витребування доказів. Також позивач послався на п. 6.5. Правил надання кредитних коштів у позику, яким передбачено право позивача нараховувати проценти в розмірі, передбаченому договором, за кожен день понадстрокового користування коштами але не більше 90 днів. Крім того, позивач навів свої заперечення проти використання судової практики АТ КБ «Приват Банк», додаткові доводи щодо обґрунтування понесених ним судових витрат на правничу допомогу та окремо звернув увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, не надав жодних доказів на підтвердження своїх заперечень та застосував концепцію «негативного доказу», відповідно до якої сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує. 
27.01.2026 розгляд справи було відкладено на 18.02.2026 через неявку учасників (а.с.150-151).
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. Позивач у поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи здійснити без участі їхнього представника (а.с. 6). Крім того, 21.01.2026 представниця позивача Ткаченко Ю.О. подала через ЕКЕС заяву про розгляд цієї справи без її участі (а.с.117-118).
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання 27.01.2026 та 18.02.2026 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи щоразу був повідомлений належно. Відповідач у поданій 13.02.2026 до суду заяві просить розгляд справи здійснити без його участі (а.с.158). 
Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення сторін про дату, місце та час судових засідань.
З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.
Так, суд установив, що 15.03.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 1884188 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), згідно умов якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику в сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів до 14 квітня 2026 року, базова процентна ставка 1,99% в день, знижена процентна ставка 0,01% за день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 3,65%, орієнтовна загальна вартість позики 2006,00 грн. (пп. 2. Договору) (а.с.15).
Згідно з п. 3 Договору, проценти за цим Договором нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення.
Відповідно до пп. 4.2. Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Пунктом 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, у разі неповернення, неповного повернення чи несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику кредитор має право нарахувати проценти в розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою, але не більше 90 календарних днів. 
Довідкою про ідентифікацію по договору № 1884188 від 15.03.2021 підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразовим ідентифікатором arGJwW5d4R, що є аналогом електронного підпису, час відправлення якого позичальнику 15.03.2021 о 11:54:00 на ел.пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15 на звороті).
Таким чином указаний Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису arGJwW5d4R, що був надісланий на вказану Відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін (п.11 Договору) (а.с.15).
Оскільки вказаний договір позики створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису уповноваженого представника позикодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника, особу якого було ідентифіковано, письмова форма даного правочину дотримана (п. 5 Договору). 
При цьому, суд констатує, що без виконання дій, передбачених п. 5 Договору укладення між позивачем і відповідачем електронного договору позики є неможливим. Тобто, на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі позики досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Зазначене відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», не суперечить приписам ст.ст. 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України та узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
На виконання п.1 Договору позики № 1884188 від 15.03.2021 позикодавець виконав свої зобов`язання, перерахував відповідачу ОСОБА_1 кошти в розмірі 2000,00 грн., на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , вказаний ним у договорі, за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, що підтверджується копією довідки ТОВ «ФК Фінекспрес» від 02.10.2025 та копією платіжної інструкції № 47fd9fec-25b1-4bdd-ac6d-2-43a7308c314f від 02.10.2025, що є первинним бухгалтерським документом, який складений та підписаний в електронній формі (а.с. 16 на звороті - 17).
Наведене також підтверджується повідомленням АТ «Універсал Банк» від 08.01.2026, з якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (а.с.103).
Відповідно до виписки з указаного карткового рахунку відповідача ОСОБА_1 (а.с. 106-107) 15.03.202 об 11:55 на картковий рахунок № НОМЕР_3 надійшло 2000,00 грн., з зазначенням деталей операції: «FinEx*Credit», що узгоджується з довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» від 02.10.2025 та копією платіжної інструкції № 47fd9fec-25b1-4bdd-ac6d-2-43a7308c314f від 02.10.2025.
Натомість, відповідач ОСОБА_1 позику та відсотки за користування нею у відповідності до умов договору в повному обсязі та своєчасно не повернув. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Договором позики № 1884188 від 15.03.2021 станом на 15.10.2025 складає 6719,80 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за тілом позики; 4719,80 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 6-8).
Як вбачається з даного розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» проценти нараховувалися відповідачу ОСОБА_1 до 13.07.2021 року, тобто протягом 120 днів з дати отримання позики.
Отже, в договорі позики, який укладено строком на 30 днів, передбачено умови пролонгації або автопролонгації терміну користування позикою з обмеженням у 90 календарних дні. Тобто загальний строк користування позикою не може перевищувати 120 календарних днів.
Відтак, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання й отриману позику своєчасно згідно умов договору не повернув, то нарахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ОСОБА_1 процентів за користування позикою за 120 днів (як у межах строку дії договору позики з урахуванням автопролонгації) є правомірним, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16.

26.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 1884188 від 15.03.2021 року (а.с.28 на звороті -32).
У відповідності до п.1.1 Договору факторингу, за цим договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги).
За змістом п.5.2 Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги. Підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підписуються в день укладення цього Договору.
За змістом п. 6.2., п. 6.3. Договору, сторони домовилися, що Ціна Продажу за цим Договором становить 7841694,32 грн. та сплачується Фактором на користь Клієнта в строк до 26.10.2022 року включно.
19.11.2021 вказану суму було перераховано ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як плату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 2610 від 26.10.2021, що підтверджується копією акту звірки взаємних розрахунків (а.с.35 на звороті).
У відповідності до Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей від 26.10.2021 року до договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло оригінал Реєстру Заборгованостей від 26.10.2021 року, після чого від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшли права вимоги заборгованостей від Боржників і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стало новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей (а.с.33).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 до договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 року складеного сторонами вищевказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги за Договором позики № 1884188 від 15.03.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 (порядковий номер 10351), заборгованість якої станом на день укладення цього договору становить у загальній сумі 6765,60 грн., з яких: 2 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом позики; 4765,60 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 34-35).
В подальшому 03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 1884188 від 15.03.2021 року (а.с.34 на звороті - 41).
У відповідності до п.1.1 Договору факторингу, за цим договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги).
За змістом п.5.2 Договору, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги. Підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підписуються в день укладення цього Договору.
За змістом п. 6.2., п. 6.3. Договору, сторони домовилися, що Ціна Продажу за цим Договором становить 22573367,99 грн. та сплачується Фактором на користь Клієнта в строк до 01.07.2023 року включно.
Вказану суму було перераховано ТОВ «Фінансова компанія управління активами», 01.07.2023 року, що підтверджується копією акту звірки (а.с.44 на звороті)).
У відповідності до Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей від 03.04.2023 року до договору факторингу № 030423-ФК ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло оригінал Реєстру Заборгованостей від 03.04.2023 року, після чого від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшли права вимоги заборгованостей від Боржників і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» стало новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей (а.с.42).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року складеного сторонами вищевказаного договору, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за Договором позики № 1884188 від 15.03.2021 року, укладеного ОСОБА_1 (порядковий номер 31185), заборгованість якого станом на день укладення цього договору становить у загальній сумі 6765,60 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за тілом позики; 4765,60 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками.
При цьому, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не здійснювали ніяких додаткових нарахувань за вказаним договором позики.
Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. 
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст.1047 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується договором позики та договорами відступлення права вимоги.
Як установлено судом, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором позики, допустивши заборгованість. Останній не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у позику.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд висновує про задоволення позову ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за Договором позики № 1884188, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 6719,80 грн. 
При цьому суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідач не виконав свій обов`язок довести підстави своїх заперечень, не надавши суду жодного доказу на підтвердження наявності підстав для своїх заперечень, наведених у відзиві. Доводи відповідача про відсутність доказів отримання ним кредитних коштів за обставин, наведених у позовній заяві, спростовуються інформацією, яка була надана суду АТ "Універсал Банк" відповідно до ухвали від 05.01.2026. Зокрема банк повідомив суду, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (а.с.103), а відповідно до виписки з указаного карткового рахунку відповідача ОСОБА_1 , 15.03.202 об 11:55 на картковий рахунок № НОМЕР_3 надійшло 2000,00 грн., з зазначенням деталей операції: «FinEx*Credit», що узгоджується з довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» від 02.10.2025 та копією платіжної інструкції № 47fd9fec-25b1-4bdd-ac6d-2-43a7308c314f від 02.10.2025.
Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» проценти нараховувалися відповідачу ОСОБА_1 до 13.07.2021 року, тобто протягом 120 днів з дати отримання позики.
Отже, Договір позики № 1884188 було укладено строком на 30 днів (п. 2). Пунктом 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, у разі неповернення, неповного повернення чи несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику кредитор має право нарахувати проценти в розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою але не більше 90 календарних днів. 
Тобто загальний строк користування позикою, відповідно до мети нарахування відсотків, не може перевищувати 120 календарних днів.  Як вбачається з розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» проценти нараховувалися відповідачу ОСОБА_1 до 13.07.2021 року, тобто протягом 120 днів з дати отримання позики, що спростовує доводи відповідача, який послався на те, що розмір нарахованих відсотків не відповідає строку, на який надавалась позика - 30 днів, оскільки умови договору пролонгацію не передбачають.
Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положенням частини 1 статті 133 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ст. 141 ЦПК України).
Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 137 ЦПК України).
Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами, зокрема, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним.
Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Так, на підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. суду надано копію договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року (а.с.45-47), копію витягу з акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.10.2025 року (а.с.49), копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с.49 на звороті - 50), копію платіжної інструкції №579939275.1 від 15.10.2025 року (а.с.51), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а.с.51 на звороті), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.50).
Таким чином, у справі що розглядається, позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги. Разом з тим відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Заразом, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
При ухваленні рішення суд, відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ.
Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд уважає, що розмір правової допомоги за оплату наданих послуг, визначений стороною позивача є завищеним, позаяк заявлена позивачем сума відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. Водночас суд ураховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат, як представник позивача, не приймав участь в судовому засіданні.
Отже, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви щодо стягнення понесених позивачем витрат за надання правової допомоги та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. Саме така сума відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис», ст.ст. 16, 204, 207, 516, 517, 536, 626, 627, 629, 636, 638, 640, 642, 1048, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики № 1884188 в розмірі 6719 (шість тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 80 копійок, з яких: 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4719,80 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судові витрати у справі: судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 2 000,00 грн., всього - 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київської області, індекс 08205;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст заочного рішення складено та підписано 18 лютого 2026 року.

Суддя         О.В. Невгад