Справа № 650/6800/25
 
провадження № 2/650/1267/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
26 лютого 2026 року  Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 ) заборгованість за Договором № 89922 від 20.11.2021 у розмірі 45841.18 грн.
Щодо судових витрат позивач просить: стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 ) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн; стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000.00 грн.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 20 листопада 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем укладено кредитний договір № 89922, за умовами якого відповідачу надано кредит у формі кредитної лінії окремими траншами. Перший транш у сумі 23158,00 грн надано шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Проценти за користування кредитом встановлено у розмірі 170,00 % річних, загальний строк кредитування становить 546 днів.
При укладенні договору відповідач підтвердив ознайомлення з усіма його істотними умовами, зокрема щодо розміру кредиту, строків його повернення, процентної ставки, загальної вартості кредиту, порядку нарахування та сплати процентів, а також отримання необхідної інформації відповідно до вимог чинного законодавства.
28 січня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 28012025 про відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 89922 від 20 листопада 2021 року, у тому числі до відповідача. У зв`язку з укладенням зазначеного договору позивач набув статусу нового кредитора у зобов`язанні.
Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, кредитні кошти та нараховані проценти у встановлені договором строки не повертає, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість.
Станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості за договором № 89922 від 20 листопада 2021 року становить 45841,18 грн, з яких: 22011,03 грн - заборгованість за тілом кредиту, 22230,15 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1600,00 грн - заборгованість за комісіями. Нарахування пені, штрафів, інфляційних втрат та 3 % річних позивачем не заявлено.
Позивач посилається на положення статей 512, 514, 516, 525, 526, 610, 615, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від його виконання не допускається, а у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти.
З огляду на викладене представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45841,18 грн, а також судові витрати, зокрема судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.
Відзив на позов не надійшов.
Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі розгляд справи здійснено у спрощеному провадженні без повідомлення сторін.
Суд встановив, що 20 листопада 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір № 89922 про надання споживчого кредиту.
За умовами договору кредит надавався у формі кредитної лінії з наданням коштів окремими траншами з метою задоволення потреб позичальника. Перший транш за договором становив 23158,00 грн і підлягав наданню не пізніше наступного дня після укладення договору шляхом перерахування на рахунок (карту) позичальника, а також шляхом погашення заборгованості позичальника відповідно до умов індивідуальної частини договору. Проценти за користування першим траншем кредиту визначено у розмірі 170,00 % річних. Загальний строк кредитування за договором становив 546 днів.
Підписанням індивідуальної частини договору позичальник підтвердив отримання та ознайомлення до укладення договору з індивідуальною частиною договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною договору, правилами надання коштів у позику, а також іншою інформацією, необхідною для прийняття рішення про укладення договору та отримання кредиту. Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини договору та графік платежів за першим траншем отримав у паперовій формі, а публічну частину договору отримав в електронному повідомленні. Підписанням договору позичальник підтвердив ознайомлення з істотними умовами кредитування, зокрема щодо розміру кредиту, строків користування, строку дії договору, процентної ставки, загальної вартості кредиту та інших платежів, пов`язаних з виконанням договору.
Надання кредитних коштів за договором підтверджується довідкою про отримання (перерахування) грошових коштів за кредитним договором № 89922 від 20 листопада 2021 року.
28 січня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 28012025, за яким первісний кредитор відступив новому кредиторові права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі права вимоги за договором № 89922. Передання прав вимоги підтверджується актами прийому-передачі реєстру боржників для друку та в електронному вигляді від 28 січня 2025 року, а також витягом з реєстру боржників до договору № 28012025. Оплату за договором № 28012025 підтверджує платіжне доручення від 28 січня 2025 року.
Після відступлення права вимоги ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло статусу кредитора у зобов`язанні за договором № 89922 та отримало право вимагати від позичальника виконання грошового зобов`язання на умовах, що існували на момент переходу прав.
Станом на день розгляду справи заборгованість за договором № 89922 позичальником не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним кредитодавцем, та розрахунком заборгованості, складеним новим кредитором.
Загальний розмір заборгованості за договором № 89922 від 20 листопада 2021 року становить 45841,18 грн і складається з: 22011,03 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 22230,15 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1600,00 грн - заборгованість за комісіями. Заборгованість за нарахованими процентами після відступлення права вимоги, пеня, штрафи, інфляційні втрати та 3 % річних у розрахунку не нараховувалися.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу виконання кредитного договору, а право вимоги за таким договором перейшло до позивача на підставі договору відступлення права вимоги.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а за змістом статей 626, 628 ЦК України зміст договору становлять погоджені сторонами умови та умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства. За статтею 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням (стаття 610 ЦК України), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Частина друга статті 615 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
За змістом статей 1049 та 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк і в порядку, що встановлені договором, а у разі прострочення повернення чергової частини при розстроченні позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Заміна кредитора у зобов`язанні допускається шляхом відступлення права вимоги (частина перша статті 512 ЦК України), при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі і на тих умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України). Заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).
З огляду на встановлені обставини, наявні у справі докази підтверджують укладення кредитного договору, надання кредитних коштів, перехід права вимоги до позивача на підставі договору № 28012025 від 28 січня 2025 року, а також наявність непогашеної заборгованості у заявленому позивачем розмірі. Відповідач не надав суду доказів повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій, які б спростовували розрахунок заборгованості, а тому вимоги про стягнення заборгованості у сумі 45841,18 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сплату судового збору підтверджено відповідними платіжними документами у розмірі 2422,40 грн, у зв`язку з чим ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, суд враховує заявлене представником відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги.
Суд встановив, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано, зокрема, договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 962 від 01 вересня 2025 року щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а також витяг з акта № 19 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року.
Із поданих документів вбачається, що позивачем заявлено до стягнення 16000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які складаються з: 4000,00 грн - усна консультація з вивченням документів (2 години по 2000,00 грн за годину); 12000,00 грн - складання позовної заяви про стягнення заборгованості для подання до суду (4 години по 3000,00 грн за годину).
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами частин 1, 2, 3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони; за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Згідно з частинами 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання.
Представник відповідача у поданому клопотанні навів доводи про неспівмірність заявлених до стягнення витрат у сумі 16000,00 грн, посилаючись на малозначність справи, її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, типовий характер спору, відсутність складних фактичних і правових питань, незначний обсяг доказів, а також шаблонний характер позовної заяви у справах цієї категорії.
Оцінюючи наведені доводи та надані позивачем докази на підтвердження витрат, суд виходить з такого.
Ця справа є спором про стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким набуте на підставі договору факторингу. Ціна позову становить 45841,18 грн. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, не пов`язана з вирішенням складних або виключних правових питань, не має значного суспільного інтересу, не потребувала проведення експертиз, допиту свідків чи вчинення значного обсягу процесуальних дій.
Разом з тим суд бере до уваги, що підготовка позовної заяви у справі все ж потребувала опрацювання кредитної документації, документів щодо відступлення права вимоги (договору факторингу, актів приймання-передачі, витягів з реєстру боржників), розрахунків заборгованості, а також належного оформлення позовних матеріалів і додатків для звернення до суду. Тобто підстав для повної відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу або для їх зменшення до символічного розміру суд не вбачає.
Водночас заявлена до стягнення сума 16000,00 грн у конкретних обставинах цієї справи не відповідає критеріям співмірності, визначеним статтею 137 ЦПК України.
Суд враховує, що: спір є типовим для категорії справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами; правова кваліфікація спірних правовідносин є усталеною та не вимагала формування нової або складної правової позиції; позовна заява за змістом є стандартною для цієї категорії спорів, з використанням типових правових обґрунтувань; розрахунок заборгованості не складався представником позивача самостійно "з нуля", а ґрунтувався на наданих первісним кредитором та новим кредитором документах; справа розглянута без ускладненого процесуального руху та без значного обсягу додаткових процесуальних документів з боку представника позивача .
Крім того, співвідношення заявлених витрат на правничу допомогу (16000,00 грн) до ціни позову (45841,18 грн) є істотним, що також підлягає врахуванню при оцінці розумності та пропорційності таких витрат у конкретній малозначній справі.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню, оскільки він є завищеним щодо складності справи, обсягу фактично виконаної адвокатом роботи та часу, об`єктивно необхідного для її виконання.
Разом з тим, з урахуванням того, що правнича допомога позивачу фактично надавалася, відповідні договірні документи та акт надання послуг подані, а підготовка позову та супровід звернення до суду потребували професійної юридичної роботи, суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають компенсації за рахунок відповідача, у сумі 5000,00 грн.
Саме така сума, на переконання суду, у цій справі відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості, є достатньою компенсацією витрат позивача на правничу допомогу у малозначному типовому спорі про стягнення заборгованості, та водночас не покладає на відповідача надмірний тягар відшкодування витрат, що не є пропорційними предмету спору та складності справи.
Отже, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 – 265, 279, 280 - 289 ЦПК України, та враховуючи наведені положення цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 ) заборгованість за Договором № 89922 від 20.11.2021 у розмірі 45841.18 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 ) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000.00 грн.
В іншій частині судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя:           О.О. Сікора