Справа №766/6770/25
н/п 1-кп/766/2372/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №62024140110000112 від 07.03.2024 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на час вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який проходить службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 3-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 13.01.2023, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, перебуваючи на лікуванні у КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР у м. Херсоні у період часу з 22.12.2022 по 12.01.2023, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу тривалістю понад три доби, до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилився від проходження військової служби до 12.02.2024. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченого   ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України – нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
В судових дебатах прокурор висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винним за ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, встановлені під час досудового розслідування. Дав показання про те, що дійсно перебуваючи на лікарняному з 22.12.2022 року по 12.01.2023 року не з`явився вчасно для проходження служби до військової частини. Зазначив про намір продовжити військову службу в частині, яка вже готова його прийняти для виконання обов`язків військовослужбовця. При призначенні покарання просив призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, за якою він обвинувачується. 
Захисник в судових дебатах просила врахувати визнання вини обвинуваченим, а також те, що він є військовослужбовцем, виявляє намір продовжити проходження служби та просила призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, за якою, він обвинувачується.
Оскільки обвинуваченим не оспорюються фактичні обставини справи і як встановлено судом, він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, раніше несудимий. Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.
Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на вище наведене, суд вважає за можливе застосовувати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі на певний строк. 
Суд приходить до висновку, що ізоляція ОСОБА_5 шляхом позбавлення волі, відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари і буде відповідати меті покарання, закріпленій ст. ст. 50, 65 КК України, а також забезпечить мету покарання у виді виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів. 
Підстави для застосування положень ст.ст. 69, 75КК України, відсутні.
Так, Законом № 2839-IX від 13.12.2022, який набрав чинності 27.01.2023 року, частину першу статті 75 КК України після слів «кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією» доповнено словами та цифрами "кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці", тобто посилено закон про кримінальну відповідальність в частині неможливості застосування положень ст. 75 КК України стосовно осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, в тому числі за ч.5 ст.407 КК України. Аналогічні обмеження були внесені і до ст. 69 КК України
Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 можливо призначити покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України, пов`язане із позбавленням волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України не вбачається, з урахуванням правил, визначених ст. 69-1 КК України, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.04.2025 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді «тримання під вартою», застосований щодо  ОСОБА_5 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя	ОСОБА_1