"23" лютого 2026 р. Справа № 363/1183/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого солдата, електрика 1-го відділення електронної підтримки РЕБ батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
17.02.2026 року на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, виявлено старшого солдата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Військовослужбовця було направлено до медичної служби частини, огляд проводився за допомогою засобу «Алкофор 307» №а2311150433, результат огляду - 2,43 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав у повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності та обмежитись мінімальним покаранням, про що надав відповідну заяву. Крім того, просив відстрочити йому виконання постанови в частині сплати штрафу строком на 12 місяців, оскільки він має неповнолітню доньку та сплачує кошти на її утримання.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 172-20 КУпАП - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, т ягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.
Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.
Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення, що був складений у присутності правопорушника серії НГУ №607723 від 17.02.2026 року, витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 оперативно-тактичного з`єднання – 1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) №55 від 17.02.2026 року, №146 від 12.05.2023 року, № 169 від 25.06.2025 року, копіями наказів командира військової частини НОМЕР_1 оперативно-тактичного з`єднання – 1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №2024 від 13.09.2025 року, №636 від 14.06.2023 року, актом №2134 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та тесту, фотознімком показника приладу «АЛКОФОР», копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, рапортом т.в.о. командира батальйону безпілотних систем від 17.02.2026 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , службовою та медичною характеристиками на ОСОБА_1 , копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , листом ознайомлення зі статтями КК України та КУпАП
Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, провину останнього вважаю доведеною.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Так, відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності. 
Водночас, ОСОБА_1 в заяві просив розстрочити виконання постанови суду в частині сплати штрафу строком на 12 місяців, оскільки він має неповнолітню доньку та сплачує кошти на її утримання.
Відповідно до положень ст. ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.
Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну.
Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Враховуючи те, що призначений судом штраф в розмірі 17 000 грн. є значним в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд, з урахуванням доводів ОСОБА_1 приходить до висновку про відстрочення виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. на строк 6 місяців.
Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці звільненні від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, у зв`язку з чим судовий збір не підлягає стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Керуючись ст. ст. 23, 33, 172-20, 254-256, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172–20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Відстрочити виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області від 23.02.2026 року по справі за №363/1183/26 (провадження №3/363/517/26) в частині накладання на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень на строк 6 місяців, тобто до 23 серпня 2026 року.
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя       М.Б. Баличева