ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4855/25	

Господарський суд Одеської області у складі:
судді В.С. Петрова
при секретарі судового засідання Я.С. Кондратюк 

за участю представників:
від позивача - Миронюк В.О.,
від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради до фізичної особи-підприємця Матвєєвої Олени Олександрівни про розірвання договорів оренди, -
ВСТАНОВИВ:

Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Матвєєвої Олени Олександрівни про:
- розірвання договору оренди комунального майна міської територіальної громади № 1686 від 24.06.2019, укладеного між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною щодо об`єкту оренди: частина холу першого поверху, загальною площею 5,1 кв.м у будинку № 166 по вул. Перекопській у м. Херсоні;
- розірвання договору оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108 від 22.08.2019, укладеного між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною щодо об`єкту оренди: частина холу першого поверху, загальною площею 5,0 кв.м у будинку № 83 по вул. Херсонській у м. Херсоні.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. Так, позивач вказує, що між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною укладено договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 1686 від 24.06.2019 р., строк дії якого визначений до 05.05.2022 року. Проте, як вказує позивач, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану” від 27.05.2022 № 634 строк автоматично продовжений на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану. 
При цьому позивач зазначає, що за умовами договору № 1686 відповідачу було передано у строкове платне користування частину холу першого поверху, загальною площею 5,1 кв.м у будинку № 166 по вул. Перекопській у м. Херсоні, для здійснення підприємницької діяльності (розміщення пункту ксерокопіювання).
Так, позивач зазначає, що умовами п.п. 3.2, 5.2, 5.3, 5.5 договору № 1686 на відповідача було покладено обов`язки, зокрема: своєчасно й у повному обсязі вносити до бюджету (орендодавцю) орендну плату; протягом дії договору оренди здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонту орендованих основних фондів; протягом місяця застрахувати орендоване майно в порядку, визначеному чинним законодавством. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застраховане.
Проте, як вказує позивач, відповідачем всупереч визначеним умовами договору № 1686 обов`язкам, орендарем допущено заборгованість з орендної плати у розмірі 7725,74 грн, з яких: станом на 01.01.2022 – 274,19 грн, за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 – 781,81 грн та з 01.01.2023 по 31.12.2023 року 6669,74 грн. При цьому позивач зазначає, що ним не здійснювалося нарахування орендної плати за період з 24.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634. Разом з цим, на підставі положень вказаної постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 відповідач не підлягає звільненню від орендної плати, нарахованої за 2023 рік.
Відтак, позивач вказує, що відповідачем не виконано обов`язок зі страхування орендованого майна, визначеного пунктом 5.5 договору № 1686, а також не надано орендодавцю підтвердження виконання обов`язку щодо здійснення поточного або капітального ремонту орендованих основних фондів, визначеного п. 5.3 договору. Таким чином, позивач наголошує, що відповідачем порушено істотні умови договору, а саме: не виконано зобов`язання щодо внесення орендної плати (п.п. 3.2, 5.2 договору), не забезпечено страхування та належне утримання орендованого комунального майна (п.п. 5.5, 5.3 договору).
Крім того, позивач зазначає, що 22 серпня 2019 року між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною укладено договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108, строк дії якого визначений до 21.07.2022 року.
Так, позивач зазначає, що відповідачем всупереч обов`язкам, визначеним п. 3.2, 5.2, 5.3, 5.5 допущено заборгованість з орендної плати у розмірі 8 214,49 грн, з яких: станом на 01.01.2022 – 908,42 грн., за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 – 766,56 грн та з 01.01.2023 по 31.12.2023 року 6539,51 грн., при цьому нарахування орендної плати за період з 24.02.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 року на підставі постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 не здійснювалося. Разом з цим, як зазначає позивач, на підставі положень постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 відповідач не підлягає звільненню від орендної плати, нарахованої за 2023 рік. Отже, за ствердженням позивача, у відповідача існує заборгованість перед позивачем щодо сплати орендної плати, нарахованої відповідно до умов договору № 2108, що підтверджується розрахунком орендної плати, не виконано обов`язок зі страхування орендованого майна, не надано орендодавцю підтвердження виконання обов`язку щодо здійснення поточного або капітального ремонту орендованих основних фондів.
Позивач додатково зазначає, що 23.09.2025 на адресу місцезнаходження відповідача та місцезнаходження об`єкту оренди позивачем скеровано претензію від 23.09.2025 № 01-20- 1413-вих щодо вимоги належного виконання відповідачем зобов`язань за договорами оренди, однак вимоги залишилися без виконання з боку відповідача, відповіді на претензії не надано.
Крім того, позивач вказує, що 18.06.2021 Херсонською міською радою прийнято рішення № 346 “Про внесення змін до рішень міської ради від 26.02.2021 № 73, від 16.03.2021 № 144 та визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради”, відповідно до п. 4.2 якого вирішено припинити юридичну особу, виконавчий орган Херсонської міської ради – Управління комунальної власності Херсонської міської ради, реорганізувавши шляхом приєднання до Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 44279728), який є правонаступником його прав та обов`язків, викладено Положення про департамент у новій редакції.
Таким чином, на переконання позивача, саме Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, як правонаступник Управління комунальної власності Херсонської міської ради, має право вимоги виконання зобов`язання за договорами до відповідача та звертається до суду із цією позовною заявою.
Посилаючись на ст. 651 ЦК України, зважаючи на невнесення орендної плати відповідачем більш, ніж за три місяці поспіль за обома договорами та невиконання відповідачем обов`язку щодо страхування об`єкту оренди, передбаченого п.п. 5.5 п. 5 договору № 1686 та договору № 2108, позивач вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про розірвання договору оренди комунального майна міської територіальної громади № 1686 від 24.06.2019 та договору оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108 від 22.08.2019 на підставі статей 611, 651, 782 ЦК України та п. 10.4 договорів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області 09.12.2025 р. вказану позовну заяву Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4855/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому підготовче засідання призначено на 24.12.2025 р. о 12:00 год.
11.12.2025 р. від Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява про участь у судових засіданнях у справі № 916/4855/25 у режимі відеоконференції (вх. № 39760/25), відповідно до якої позивач просить суд надати можливість його представнику брати участь у підготовчому засіданні, призначеному на 24.12.2025 року о 12:00 год., та всіх наступних судових засіданнях у справі 916/4855/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2025 р. задоволено заяву Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради про участь у судовому засіданні по справі № 916/4855/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).
Підготовче засідання, призначене на 24.12.2025 р. о 12:00 год., не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2025 р. призначено підготовче засідання на 27 січня 2026 р. об 11:00 год.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.01.2026 р. відкладено підготовче засідання на 09 лютого 2026 р. о 15:00 год. з огляду на неявку представника відповідача у підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.02.2026 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/4855/25, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 05 березня 2026 р. о 12:00 год.
Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач у засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, надіслані судом копії ухвал суду про відкриття провадження у справі від 09.12.2025 р., про призначення підготовчого засідання від 24.12.2025 р., про відкладення підготовчого засідання від 27.01.2026 р., про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 09.02.2026 р. не були вручені адресату під час доставки, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи, з позначкою “адресат відсутній за вказаною адресою”. 
Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.
Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019р. у справі № 915/1015/16.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 р. у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Також згідно з ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.
З огляду на вказане та з урахуванням повернення до суду без вручення ухвал суду господарським судом відповідач також викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.
Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.
На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні 05 березня 2026 року позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
22 серпня 2019 року між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради) (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною (орендар) був укладений договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108, згідно з п. 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину холу першого поверху, загальною площею 5,0 кв.м, за адресою: м. Херсон, вул. Херсонська, 83, вартість яких визначено відповідно до незалежної оцінки, виконаної ПП “Оціночна компанія “Омега”, станом на 30.04.2019, які необхідні йому для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Для розміщення пункту продажу канцтоварів та ксероксу згідно з протоколом постійно діючої комісії з питань оренди об`єктів комунальної власності від 26.06.2019 № 146, затвердженого наказом начальника управління 26.06.2019 № 147.
Згідно з п. 2.1 договору № 2108 вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього договору та акту прийняття-передачі вказаного майна з орендодавцем.
За умовами п. 2.3 договору № 2108 передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається міська територіальна громада, а орендар користується ним протягом строку оренди.
Відповідно до п. 3.1 договору№ 2108 орендна плата визначається відповідно до Положення про розрахунок та порядок використання плати за оренду об`єктів комунальної власності міської територіальної громади, затвердженого рішеннями міської ради від 28.12.2011 № 499, і становить 3586,39 грн. без ПДВ за рік (додаток 1). 
Орендна плата становить 298,87 грн. (базовий - серпень 2019 року) згідно з рішенням міської ради від 28.12.2011 № 499 перераховується орендарем управлінню комунальної власності на р/р 37119016178147 Держказначейська служба України м. Київ, код 820172, ЄДРПОУ 37465469, не пізніше 25 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції і податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства (п. 3.2 договору № 2108).
У п. 3.4 договору № 2108 визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в не повному обсязі, стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі 2-ох облікових ставок НБУ від суми заборгованості за весь час прострочення платежу. 
У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, але не менше 200,00 грн. (п. 3.5 договору № 2108).
За умовами п. 3.7 договору № 2108 у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом прийняття - передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість по орендній платі, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.
Пунктом 5.2 договору № 2108 передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі вносити до бюджету (орендодавцю) орендну плату. 
Приписами п. 5.3 договору № 2108 орендар зобов`язується протягом дії договору оренди здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонту орендованих основних фондів. Ця умова не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень.
Положеннями п. 5.4 договору № 2108 визначено, що орендар зобов`язується у разі припинення дії цього договору повернути орендодавцю орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду.
Відповідно до п. 5.5 договору № 2108 орендар зобов`язаний протягом місяця застрахувати орендоване майно в порядку, визначеному чинним законодавством. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застраховане.
За умовами п. 7.1 договору № 2108 орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду комунальне майно згідно з розділом № 1 цього договору за актом прийняття-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором.
Згідно з п. 8.2 договору № 2108 орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання в разі погіршення стану орендованого майна, внаслідок неналежного використання або невиконання умов цього договору. 
Відповідно до п. 8.3 договору № 2108 орендар має право відмовитись від цього договору у разі, якщо заборгованість орендаря з орендної плати становить загалом не менше, ніж три місяці.
У п. 10.2 договору № 2108 визначено, що спори, що виникають у ході виконання цього договору, вирішуються за згодою сторін. Якщо згоди не буде досягнуто, спір передається на розгляд до господарського суду (суду).
Положеннями п. 11.1 договору № 2108 передбачено, що цей договір діє з 22 серпня 2019 року до 21 липня 2022 року.
Згідно з п. 11.4 договору № 2108 договір оренди може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу орендодавця, договір оренди може бути достроково розірваний з підстав: орендар використовує об`єкт оренди не за призначенням; передачі орендованого майна в суборенду; орендар не приступив до проведення капітального ремонту в строки, встановлені договором оренди; орендар порушив умови, передбачені підпунктом 5.5 пункту 5 цього договору; не внесення орендної плати у повному обсязі протягом 3-х місяців поспіль.
Орендодавець має право відмовитися від договору в разі порушення істотних умов договору орендарем. У разі відмови орендодавця від договору оренди, договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору (п. 11.5 договору № 2108).
Пунктом 11.6 договору № 2108 визначено, що договір оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди.
Відповідно до п. 11.7 договору № 2108 у разі припинення договору оренди, орендар, за вказівкою орендодавця, зобов`язаний негайно повернути об`єкт оренди відповідному підприємству (установі) за актом прийняття-передачі.
Згідно з п. 11.9 договору № 2108 орендар, який бажає продовжити термін користування об`єктом оренди, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за 60 календарних днів до закінчення строку договору оренди, в іншому випадку договір пролонговано не буде.
Положеннями п. 14 договору № 2108 передбачено, що до цього договору додаються: розрахунок орендної плати; незалежна оцінка майна; акт прийняття-передачі орендованого майна; договір страхування орендованого майна.
Як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108 від 22.08.2019 р. не містить підпису орендаря – ФОП Матвєєвої О.О. 
Водночас, як встановлено судом, сторонами підписано додаток - “Розрахунок плати за базовий місяць оренди комунального майна”, відповідно до якого орендна плата за рік об`єкта оренди за адресою: м. Херсон, вул. Херсонська, буд. 83, загальною площею 5,0 кв.м, становить 3586,39 грн. та за базовий місяць оренди серпень 2019 – 298,87 грн.
Також 22.08.2019 р. між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (орендодавець) та ФОП Матвєєвою О.О. (орендар) було підписано акт прийняття-передачі об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від орендодавця - суб`єкту підприємницької діяльності, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт за адресою: вул. Херсонська, буд. 83, І поверх, площа - 5,0 кв.м.
Таким чином, як вбачається зі змісту додатків, орендодавець передав, а орендар – ФОП Матвєєва О.О. прийняла у користування об`єкт нерухомого майна, що згідно з п. 1 договору № 2108 від 2.08.2019 р. є предметом даного договору. Крім того, сторонами погоджено ціну договору (орендну плату), адресу та площу об`єкта. З огляду на викладене суд зазначає, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди, відтак суд вважає, що сторони уклали договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108 від 22.08.2019 р.
Крім того, 24 червня 2019 року між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради) (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною (орендар) був укладений договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 1686, згідно з п. 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину холу першого поверху, загальною площею 5,1 кв.м, в будинку № 166 по вул. Перекопській, вартість яких визначено відповідно до незалежної оцінки, виконаної ПП “Оціночна компанія “Омега”, станом на 30.04.2019, які необхідні йому для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Для розміщення пункту продажу канцтоварів та ксероксу згідно з протоколом постійно діючої комісії з питань оренди об`єктів комунальної власності від 26.06.2019 № 146, затвердженого наказом начальника управління 26.06.2019 № 147.
Згідно з п. 2.1 договору № 1686 вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього договору та акту прийняття-передачі вказаного майна від 15.09.2014.
За умовами п. 2.3 договору № 1686 передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається міська територіальна громада, а орендар користується ним протягом строку оренди.
Відповідно до п. 3.1 договору № 1686 орендна плата визначається відповідно до Положення про розрахунок та порядок використання плати за оренду об`єктів комунальної власності міської територіальної громади, затвердженого рішеннями міської ради від 28.12.2011 № 499, і становить 3698,30 грн. без ПДВ за рік (додаток 1). 
Орендна плата становить 308,20 грн. (базовий - червень 2019 року) згідно з рішенням міської ради від 28.12.2011 № 499 перераховується орендарем управлінню комунальної власності на р/р 37119016178147 Держказначейська служба України м. Київ, код 820172, ЄДРПОУ 37465469, не пізніше 25 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції і податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства (п. 3.2 договору № 1686).
У п. 3.4 договору № 1686 визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в не повному обсязі, стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 2-ох облікових ставок НБУ від суми заборгованості за весь час прострочення платежу. 
У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, але не менше 200,00 грн. (п. 3.5 договору № 1686).
За умовами п. 3.7 договору № 1686 у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом прийняття - передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість по орендній платі, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.
Пунктом 5.2 договору № 1686 передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі вносити до бюджету (орендодавцю) орендну плату. 
Приписами п. 5.3 договору № 1686 визначено, що орендар зобов`язується протягом дії договору оренди здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонту орендованих основних фондів. Ця умова не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень.
Положеннями п. 5.4 договору № 1686 визначено, що орендар зобов`язується у разі припинення дії цього договору повернути орендодавцю орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду.
Відповідно до п. 5.5 договору № 1686 орендар зобов`язаний протягом місяця застрахувати орендоване майно в порядку, визначеному чинним законодавством. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застраховане.
Пунктом 5.10 договору № 1686 встановлено обов`язок орендаря у разі зміни назви, телефону, юридичної адреси та платіжних реквізитів повідомляти про це орендодавця у тижневий строк.
Згідно з п. 7.2 договору № 1686 орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання в разі погіршення стану орендованого майна, внаслідок неналежного використання або невиконання умов цього договору. 
Відповідно до п. 7.3 договору № 1686 орендар має право відмовитись від цього договору у разі, якщо заборгованість орендаря з орендної плати становить загалом не менше, ніж три місяці.
У п. 9.2 договору № 1686 визначено, що спори, що виникають у ході виконання цього договору, вирішуються за згодою сторін. Якщо згоди не буде досягнуто, спір передається на розгляд до господарського суду (суду).
Положеннями п. 10.1 договору № 1686 передбачено, що останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та відповідно до частини 3 статті 631 ЦКУ застосовується до правовідносин сторін, які виникли між ними до укладання цього договору, а саме з 06 червня 2019 року і діє до 05 травня 2022 року включно.
Згідно з п. 10.4 договору № 1686 договір оренди може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу орендодавця договір оренди може бути достроково розірваний з підстав: орендар використовує об`єкт оренди не за призначенням; передачі орендованого майна в суборенду; орендар не приступив до проведення капітального ремонту в строки, встановлені договором оренди; орендар порушив умови, передбачені підпунктом 5.5 пункту 5 цього договору; не внесення орендної плати у повному обсязі протягом 3-х місяців поспіль.
Орендодавець має право відмовитися від договору в разі порушення істотних умов договору орендарем. У разі відмови орендодавця від договору оренди, договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору (п. 10.5 договору № 1686).
Відповідно до п. 10.7 договору № 1686 у разі припинення договору оренди, орендар, за вказівкою орендодавця, зобов`язаний негайно повернути об`єкт оренди відповідному підприємству (установі) за актом прийняття-передачі.
У п. 10.6 договору № 1686 визначено, що договір оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди.
Згідно з п. 10.9 договору № 1686 орендар, який бажає продовжити термін користування об`єктом оренди, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за 60 календарних днів до закінчення строку договору оренди, в іншому випадку договір пролонговано не буде.
Пунктом 10.11 договору № 1686 передбачено, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються положенням про порядок передачі в оренду об`єктів комунальної власності Херсонської міської територіальної громади та чинним законодавством України.
Положеннями п. 13 договору № 1686 передбачено, що до цього договору додаються: розрахунок орендної плати; незалежна оцінка майна; акт прийняття-передачі орендованого майна; договір страхування орендованого майна.
Із матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано додаток - “Розрахунок плати за базовий місяць оренди комунального майна”, згідно з яким орендна плата об`єкта за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 166, загальною площею 5,1 кв.м за базовий місяць оренди червень 2019 становить 308,20 грн., за рік – 3698,30 грн.
Крім того, позивачем надано до суду договір № 1686 оренди комунального майна міської територіальної громади від 15 вересня 2014 р., укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (орендодавець) та ФОП Матвєєвою О.О. (орендар), відносно передачі у строкове платне користування частини фойє першого поверху будинку № 166 по вул. Перекопській у м. Херсоні, загальною площею 5,1 кв.м.
Так, 15.06.2014 р. між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (орендодавець) та ФОП Матвєєвою О.О. (орендар) було підписано акт прийняття-передачі об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від орендодавця - суб`єкту підприємницької діяльності відносно об`єкта оренди, передбаченого договорами № 1686 від 14.09.2014 р. та № 1686 від 24.06.2019 р. 
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України). 
Ст. 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначає, що орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.
Отже, судом встановлено, що за вказаними договорами оренди комунального майна міської територіальної громади № 2018 від 22.08.2019 та № 1686 від 24.06.2019 р. між Департаментом розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради та Громадською організацією “Цивільний порядок” виникли орендні правовідносини щодо нерухомого майна, яке є комунальною власністю.
Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Судом приймається до уваги, що Законом України “Про оренду державного та комунального майна” не передбачено автоматичне продовження строку дії договору оренди або його продовження за мовчазною згодою сторін.
Частинами 1-5 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначено порядок продовження договору оренди та встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті. Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими ч. 1 ст. 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими ч. 2 ст. 15 цього Закону відповідно до вимог ст. 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим ч. 2 ст. 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством. Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу четвертого ч. 7 цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого ч. 2 цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого ч. 2 цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування. Граничний строк прийняття рішень, передбачених ч. 4 цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.
Крім того, п. 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020р. № 483 (далі Порядок № 483) передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.
Відповідно до п. 143 Порядку № 483 орендар, що має намір продовжити договір оренди, що підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та повідомляє про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.
Згідно з п. 144 Порядку № 483 після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви, приймає одне з рішень, передбачених ч. 9 ст. 18 Закону. Рішення про відмову в продовженні договору оренди може бути прийнято у випадках, передбачених ст. 19 Закону, а також у разі невідповідності орендаря вимогам, установленим ст. 4 Закону. Таке рішення оприлюднюється орендодавцем в електронній торговій системі протягом трьох робочих днів з дати прийняття такого рішення.
Частиною 9 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець згідно з Порядком приймає одне з таких рішень: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; про відмову в продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.
Суд вважає за необхідне зауважити, що слід розрізняти правовий інститут пролонгації договору оренди нерухомого майна (продовження договору на той же строк і на тих самих умовах), врегульованого положеннями ст. 764 Цивільного кодексу України, який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору та правовий інститут продовження договору оренди на новий строк внаслідок реалізації переважного права добросовісного орендаря (ст. 777 Цивільного кодексу України), сутністю якого є укладення договору оренди на новий строк, а не його автоматичне поновлення. Вказані правові інститути є взаємовиключними.
Відповідно до п. 11.9 договору № 2108 та п. 10.9 договору № 1686 орендар, який бажає продовжити термін користування об`єктом оренди, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за 60 календарних днів до закінчення строку договору оренди, в іншому випадку договір пролонговано не буде.
При цьому згідно з п. 11.6 договору № 2108 та п. 10.6 договору № 1686 останній припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди.
Разом з тим, відповідно до п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про оренду державного та комунального майна” під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема, щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану; припинення орендарем договору оренди.
Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 р. “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану” договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про не продовження договору оренди з підстав, визначених ст. 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.
Пунктом 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 634 визначено орендодавцям державного та комунального майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови, починаючи з 24 лютого 2022 року.
Отже, за змістом наведених положень постанови Кабінету Міністрів України № 634, нею встановлено автоматичний порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна з початку введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, за наступних умов: строк дії відповідних договорів завершується у період воєнного стану; відсутність повідомлення балансоутримувачем орендаря з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону.
Як встановлено судом, матеріали даної господарської справи не містять повідомлення балансоутримувачем орендаря за 30 календарних днів до дати закінчення спірного договору оренди про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону.
Таким чином, враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 р., господарський суд доходить висновку, що договори оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108 від 22.08.2019 р. та № 1686 від 24.06.2019 р. є продовженим на строк, визначений у вказаній Постанові, а саме: на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.
Між тим, як вказує позивач, відповідачем всупереч обов`язкам, передбаченим договорами, порушено істотні умови таких договорів № 2108 та № 1686, а саме: у період з січня 2022 року до теперішнього часу орендна плата не надходила, а також орендарем не виконуються умови договорів в частині здійснення за власний рахунок капітального, поточного та інших видів ремонту об`єкту оренди, страхування орендованого майна в порядку, визначеному чинним законодавством та постійне поновлення договору страхування, щоб увесь строк оренди майно було застраховане.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Таким чином, господарський суд зазначає, що відповідач з моменту прийняття в оренду нежитлових приміщень згідно з п.п. 2.1, 3.2, 5.2 договорів від 22.08.2019 та від 24.06.2019 мав сплачувати на користь позивача щомісячно орендну плату не пізніше 25 числа поточного місяця. Однак, як з`ясовано судом, в порушення умов вказаних договорів № 2108 від 22.08.2019 р. та № 1686 від 24.06.2019 р. відповідачем у період з січня 2022 року не вносилася передбачена договором орендна плата. 
Більш того, на підтвердження протилежного відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. 
Крім того, Департаментом розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади ХМР було направлено на адресу ФОП Матвєєвої О.О. претензію від 23.09.2025 р. за № 01-20-1412-вих щодо виконання зобов`язання за договорами оренди комунального майна міської територіальної громади, в якій позивач вимагав сплатити заборгованість з орендної плати за договорами № 2108 та № 1686, додатково зазначивши, що у разі не сплати такої заборгованості департамент залишає за собою право звернутися до суду з вимогою про примусове стягнення та розірвання вказаних договорів оренди у зв`язку з порушенням орендарем істотних умов договору. Направлення вказаної претензії підтверджується копіями опису вкладення у лист від 23.09.2025, накладної № 7300300895386 від 23.09.2025, фіскального чеку від 23.09.2025.
У відповідності зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом.
Так, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Вищенаведені приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, а також в інших випадках, установлених договором або законом.
Згідно з п. 11.4 договору № 2108 та п. 10.4 договору № 1686 договір оренди може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу орендодавця, договір оренди може бути достроково розірваний з підстав: орендар використовує об`єкт оренди не за призначенням; передачі орендованого майна в суборенду; орендар не приступив до проведення капітального ремонту в строки, встановлені договором оренди; орендар порушив умови, передбачені підпунктом 5.5 пункту 5 цього договору; не внесення орендної плати у повному обсязі протягом 3-х місяців поспіль.
Поряд з цим, як встановлено судом, відповідачем було порушено зобов`язання щодо сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов спірних договорів оренди, яке триває із січня 2022 року по дату звернення до суду.
Таким чином, проаналізувавши зміст спірних договорів та наведені позивачем норми законодавства як підставу для розірвання цих договорів, суд доходить до висновку, що у даному випадку невнесення орендарем орендної плати є підставою для дострокового розірвання спірного договору оренди, оскільки орендар порушує істотні умови договорів та не вносить плату за користування об`єктом оренди понад трьох місяців поспіль (п. 10.4 та п. 11.4 договорів оренди).
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідіність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 
Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що рішення відбулося на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4844,80 грн. (із застосуванням коефіцієнту 0,8), понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради до фізичної особи-підприємця Матвєєвої Олени Олександрівни про розірвання договорів задовольнити. 
2. Розірвати договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 1686 від 24.06.2019, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною.
3. Розірвати договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 2108 від 22.08.2019, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради та фізичною особою-підприємцем Матвєєвою Оленою Олександрівною.
4. СТЯГНУТИ з фізичної особи-підприємця Матвєєвої Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради (73003, м. Херсон, проспект Незалежності, буд. 37; код ЄДРПОУ 44279728) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4844/чотири тисячі вісімсот сорок чотири/грн. 80 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 13 березня 2026 р.

Суддя В.С. Петров