ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/2757/25 
Провадження №2/477/183/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року  м. Миколаїв 

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді Саукової А.А.,
з секретарем – Котовою О.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача – Дідух Євген Олександрович через підсистему «Електронний суд» звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21 752,40 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
Також позивач просив витребувати докази в АТ КБ «Приватбанк».
В обґрунтування позову зазначає, що 30 січня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4345240, відповідно до якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 2100,00 грн, строком на 360 днів.
23.09.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу № 23/09/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16 065,79 грн., з яких :2 241,51 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 674,28 грн. заборгованості по відсотках за первісним кредитором,
Разом з цим, позивач зазначає, що в межах строку дії договору між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 23.09.2024 року донараховано відсотки за 122 календарні дні - 6 836,50 грн.
Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредиту виконав в повному обсязі.
В супереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Українські фінансові операції», ні на рахунки попереднього кредитора.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Окрім цього, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив лишити без розгляду клопотання позивача про витребування доказів у зв`язку з відсутністю необхідності в подальшому розгляді.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 10 березня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4345240, відповідно до якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 2100,00 грн, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів, зі сплатою процентів -2,50% в день (стандартна процентна ставка), 1,63% - знижена процентна ставка.
Окрім цього, 30.01.2024 року було укладено додатковий договір про надання коштів, відповідно до якого сума кредиту стала 2 300,00 гривень, строк та періодичність зі сплати процентів лишились незмінними, однак з врахуванням зміненої суми кредиту денна процентна ставка дорівнює 2,427%.
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» від 03.10.2024 року, відповідно до якої 30.01.2024 року успішно перераховано кошти в сумі 2 100,00 грн. на карту відповідача, маска картки НОМЕР_1 .
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «УПР» від 03.10.2024 року, відповідно до якої 30.01.2024 року успішно перераховано кошти в сумі 200,00 грн. на карту відповідача, маска картки НОМЕР_1 .
23.09.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу № 23/09/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно наданого позивачем розрахунку, який не заперечується відповідачем встановлено, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 30.01.2024 року по 23.09.2024 року (Дата укладання Договору факторингу), у відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 12 674,28 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до Відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 19 510,89 грн.
Згідно пункт 1.1. Договору факторингу № 23.09.2024 від 23.09.2024 року: За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4345240 строк кредиту 360 днів: з 30.01.2024 року по 24.01.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 23.09.2024 року № 23/09/2024, строк дії Договору № № 4345240 від 30.01.2024 року не закінчився.
А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 23.09.2024 року донараховано відсотки за (122 календарних днів). 2300 грн * 2,5 % = 56,03 грн* 130 календарних дні = 6 836.61 грн. відсотки нараховані ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ".
Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.
Відповідач підписав кредитний договір № 4345240, паспорт споживчого кредиту, додатковий договір електронним одноразовим ідентифікатором.
Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір відповідачем було підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Дослідженими судом доказами підтверджується, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених договором.
Між тим, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів та інших передбачених договором платежів не виконав, внаслідок чого станом утворилася заборгованість в загальному розмірі 21 752,40 грн., з яких :2 241,51 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 674,28 грн. заборгованості по відсотках за первісним кредитором, 6 836,61 грн – заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «Українській фінансові операції» за 122 календарних дні, яка відповідачем не спростована.
Досудова вимога про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідачем не виконана.
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вважає наявними підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі.
Позивачем також заявлено вимогу в порядку ч. 10 та ч. 11ст.265ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100)s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s- сума заборгованості; 100 - переведення відсотків. Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С- сума основного боргу; 3- 3% річних; 100- переведення відсотків; 365- кількість днів у році; Дн.- кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції».Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.
Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.
Окрім того, відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 30.01.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час, отже в частині позовних вимог, що стосуються нараховування інфляційних витрат і 3% річних, суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги.
Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, детальний опис робіт від 25.11.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг №4345240 від 25.11.2025 року
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити.
Стягнути з відповідача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ, код ЄРДПОУ 40966896, адреса: 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40, приміщення 19 літ «Н», «П») заборгованість за кредитним договором № 4345240 від 30.01.2024 року у розмірі 21 752,40 грн.( двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) гривні 40 копійок, з яких : 2 241,51 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 674,28 грн. заборгованості по відсотках за первісним кредитором, 6 836,61 грн – заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «Українській фінансові операції».
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ, код ЄРДПОУ 40966896,адреса: 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, приміщення 19 літ «Н», «П».) судовий збір в сумі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. 
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ, код ЄРДПОУ 40966896,адреса: 03045, м. Київ, 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, приміщення 19 літ «Н», «П» ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 (десять тисяч ) гривень.
В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ, код ЄРДПОУ 40966896, адреса: 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40,приміщення 19 літ «Н», «П».;
відповідач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .

Суддя            А. А. Саукова