Справа № 336/6245/25
Пр. 3/336/2/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року        м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження не зазначене, не працевлаштованого, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №363844 від 16.06.2025 слідує, що 16.06.2025 о 20-43 год. біля будинку №23 по проспекту Моторобудівників м.Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Lanos", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився. Від керуванням транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу на місці зупинки без порушення ПДР, про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП. 
Судові засідання у справі, призначені на 14.07.2025, 23.09.2025,, 28.11.2025, 18.02.2026, не відбулися з таких причин: 22.07.2025 через систему «Електронний суд» захисником Малишевою О.Ю., яка діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 28.05.2025, скеровано до суду заяву про відкладення розгляду справи. Також, 23.09.2026 захисником Малишевою О.Ю. через систему «Електронний суд» було подано до суду клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_1 , проведення якої доручити експертам Запорізької філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». До даного клопотання захисником доданий виписний епікриз ОСОБА_1 та довідки з медичних установ. 
Постановою від 23.09.2025 призначена амбулаторна психіатрична експертиза ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставлено таке питання: чи страждав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час інкримінованого йому адміністративного правопорушення (16.06.2025) психічним розладом, внаслідок якого він не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними? Дозволено експертам використання медичної документації щодо ОСОБА_1 , яка перебуває у володінні Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради (місцезнаходження: 69033, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд. 10А). Встановлено строк проведення експертизи – 2 місяці з дня отримання постанови суду.
09.12.2026 до суду Запорізькою філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» постанова суду від 23.09.2025 повернута без виконання у зв`язку з неявкою підекспертного. 
18.02.2026 через систему «Електронний суд» захисником Малишевою О.Ю. скеровано до суду клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, до клопотання захисником надано копію висновку судово-психіатричного експерта від 03.09.2025 та копію постанови №333/4446/25 Комунарського районного суду міста Запоріжжя. При цьому, захисником повідомлено, що ОСОБА_1 з 19.11.2025 зарахований до лав ЗСУ та направлений для повторного проведення військово-лікарської експертизи з метою придатності для проходження військової служби, наявності або відсутності ознак психічного захворювання. 
Розгляд справи відкладено на 06.04.2026, у зазначену дату та час ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. 
Судові засідання у справі, призначені на 14.07.2025, 23.09.2025, 28.11.2025, 18.02.2026, не відбулися.
Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито максимально можливих заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.
Враховуючи наведене, вжиття всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Малишевої О.Ю., що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.
При розгляді справи суддя виходить з того, що за нормою ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. 
Відповідно до ст.20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2025 по справі №333/4446/25 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрито на підставі п.3 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з його неосудністю, на підставі висновку судово-психіатричного експерта №365, складеного 03.09.2025 Запорізькою філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».
Також, постановою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя по справі №334/4690/25 від 13.01.2026, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.3 ст.247 КУпАП.
За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Верховним Судом у справі №130/2612/17 у постанові від 19 листопада 2019 року сформульовано правову позицію про те, що неосудною визнається така особа, яка під час вчинення діяння не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.
Висновок про неосудність особи у конкретній справі суд робить, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи (постанова Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 755/5059/19).
Відповідно до листа Запорізької філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», отриманого судом 09.12.2025 за №40946, амбулаторна психіатрична експертиза проведена не була у зв`язку із неявкою підекспертного.
Однак, судом встановлено, що висновком судово-психіатричного експерта №365 Запорізької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 03.09.2025 ОСОБА_1 у перід інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яке мало місце 16.05.2025, виявляв ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-маячний синдром, ускладнена вживанням психоактивних речовин. Тому він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 
Факт психічної хвороби ОСОБА_1 та наявність у нього інвалідності з дитинства підтверджується копією виписного епікризу від 19.02.2016, довідками лікарів, посвідченням серії НОМЕР_2 від 24.10.2023.
Зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що ознаки психічного розладу у ОСОБА_1 , внаслідок яких він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, протягом тривалого часу, як видно з дослідженої судом документації, продовжують існувати, отже, на переконання суду, під час вчинення інкримінованих йому дій, що мали місце 166.06.2025, ОСОБА_1 перебував у стані неосудності. 
У суду відсутні підстави сумніватися в достовірності висновку експерта, беручи такий висновок до уваги, за неможливості у розумні строки з окреслених вище причин провести судово-психіатричну експертизу в даному провадженні, крім того, оскільки дану експертизу, вказану вище, проведено у відповідності до положень Законів України «Про судову експертизу» та «Про психіатричну допомогу».
Відповідно до вимог ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;
2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;
3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності та, враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст.247 КУпАП, відповідно до якого провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.
Керуючись ст. 10, 17, 20, 245, 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , закрити на підставі п.3 ч.1 ст.247 ККодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з його неосудністю. 
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя       Л.А.Вайнраух
Постанова набрала законної сили “___”_____________ 20___рік
Дата видачі постанови “___”_____________ 20___рік