Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/2768/25 
Провадження № 2/553/185/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

03.04.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді   Ткачука Ю.А.,
секретаря судового засідання  Чоповди А.В.,
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

У С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 01.10.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , в електронній формі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, укладений договір позики № 76291325.
14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 76291325.
У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором позики № 76291325, у відповідача утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком становить 51562,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 36562,50 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором позики № 76291325 на загальну суму 36562,50 грн. та судові витрати. 
Крім того, у позовній заяві представником позивача заявлене клопотання про витребування доказів від АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а саме: інформації щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписки по рахунку за номером картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 за період з 01.10.2023 по 06.10.2023 з детальною інформацією щодо призначення платежу та джерело надходження коштів.
Ухвалою суду від 30.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою також було задоволене клопотання представника позивача та витребувані від АТ «АКЦЕНТ-БАНК» зазначені у клопотанні докази.
18.08.2025 до суду від АТ «АКЦЕНТ-БАНК» на виконання ухвали суду від 30.07.2025 надійшли витребувані інформація та докази.
01.10.2025 від представника відповідача - адвоката Захарова Т.Г. до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, у якому відповідач не погодився із позовними вимогами та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву відповідач, із посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зазначив, що позивач неправомірно нарахував проценти за користування позикою поза межами строку кредитування (30 днів). Вважає, що проценти за користування позикою можуть бути застосовані тільки за період з 01.10.2023 по 31.10.2023. Також зазначає, що відповідно до Додатку № 1 до Договору позики № 76291325 від 01.10.2023, первісний кредитор розрахував, що проценти за користування кредитом за період строку дії позики складають 2812,50 грн., тож, на думку відповідача, позивач не має права її оспорювати, так як це є погодженою умовою договору. Крім того, на думку відповідача, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження надання суми позики відповідачу, оскільки надані документи про перерахування коштів не можуть підтвердити перерахунок коштів відповідачеві. Також вказує на відсутність неналежних та недопустимих доказів укладення договору, оскільки позивачем не надані до суду оригінал електронного доказу (договору). З урахуванням цього, просив відмовити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у задоволенні позову у повному обсязі.
17.03.2026 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення щодо суті спору, у яких відповідач, посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 679/1103/23, зазначив, що вимога про нарахування та сплату відсотків у розмірі 36562,50 грн., з огляду на розмір тіла кредиту (15000,00 грн.) є явно завищеною та не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому просить зменшити розмір заборгованості по простроченим відсоткам до розміру тіла кредиту та задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наданих письмових пояснень.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові заявив клопотання, у якому просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Захаров Т.Г., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. У письмових поясненнях від 17.03.2026 відповідач просив розглядати справу без його участі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 01.10.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 в електронній формі, укладений Договір позики № 76291325 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором cU3Ps1LYei (а.с.6-7).
Відповідно до пунктів 2.1-2.4. договору позики, сума позики становить 15000,00 грн., строк позики/строк договору - 30 днів. Процентна ставка (базова)/день - 2,5%. Дата надання позики - 01.10.2023. Дата повернення позики - 31.10.2023.
Згідно з умовами п.4 договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи з строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами.
Умовами пункту 6 договору позики передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного раз під час реалізації позичальником такого права. 
Договір позики також містить персональні дані відповідача ОСОБА_1 , зокрема дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспортні дані, адресу, номер телефону НОМЕР_3 , електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахунок: НОМЕР_1 .
У Додатку № 1 до договору позики № 76291325 від 01.10.2023 наведена Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до вказаного додатку, визначені дата видачі кредиту (01.10.2023), дата платежу (30.10.2023), кількість днів у розрахунковому періоді (30), сума кредиту (15000,00 грн.), проценти за користування кредитом (2812,50 грн.) (а.с.8).
Згідно з інформацією АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 15.08.2025 № 20.1.0.0.0/7-20250808/0171, наданою на виконання ухвали суду, картка № НОМЕР_4 (рахунок НОМЕР_5 ) емітована на ім`я ОСОБА_1 .
Наданою до суду АТ «АКЦЕНТ-БАНК» випискою по рахунку НОМЕР_5 за період з 01.10.2023 по 06.10.2023 підтверджене зарахування 01.10.2023 на рахунок відповідача ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 15000,00 грн. 
14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов п.1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору.
Згідно п.1.2 договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 9-12).
Додатковою угодою № 21 від 20.03.2024 до договору факторингу № 14/06/21, сторони погодили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстрів боржників № 20, № 21 від 20.03.2024 (а.с. 14).
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 21 від 20.03.2024 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр Боржників № 21 від 20.03.2024, кількістю 4159 (а.с. 15).
Платіжною інструкцією № 21043 від 26.03.2024 ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» здійснило оплату на рахунок ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за відступлення права вимоги згідно Додаткової угоди № 21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, на загальну суму 2198520,05 грн. (а.с. 16).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 21 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 76291325 від 01.10.2023, у розмірі 51562,50 грн., в тому числі: сума заборгованості за основною сумою боргу - 15000,00 грн., сума заборгованості за нарахованими відсотками - 36562,50 грн. (а.с. 17).
Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 20.03.2024, загальна сума заборгованості відповідача за договором позики № 76291325 від 01.10.2023 становить 51562,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 36562,50 грн. (а.с.18-19).
Першою та третьою частинами статті 512 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, на підставі договору факторингу ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за договором позики № 76291325.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію»(далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заяв про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем перераховані грошові кошти.
Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними умовами та йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
З огляду на викладене, враховуючи, що договір позики підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем правочину.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позичальником та відповідачем не були би укладені.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджений наданими АТ «АКЦЕНТ-БАНК» письмовими доказами та відповідачем не спростований.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За частиною першою статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 повністю чи частково виконав зобов`язання за укладеним договором позики.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основної суми боргу за договором позики у розмірі 15 000,00 грн. є доведеними та підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості по відсоткам суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Положеннями частини четвертої ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Отже, позивач, відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.
Під час судового розгляду судом було встановлено, що відповідно до п.2 Договору позики № 76291325 від 01.10.2023, сторонами був визначений строк кредитування - 30 днів, з 01.10.2023 по 30.10.2023.
Пунктом 6 Договору позики № 76291325 від 01.10.2023 встановлено, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора, кожного разу під час реалізації позичальником такого права. 
Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України не надані до матеріалів справи докази пролонгації строку кредитування та укладення відповідних додаткових угод між сторонами, тому погоджений сторонами строк кредитування за договором позики № 4619948 від 01.10.2023 становив 30 днів, з 01.10.2023 по 31.10.2023.
З Розрахунку заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за договором № 76291325 від 01.10.2023, первісний кредитор здійснив нарахування відповідачу процентів за користування позикою у період з 01.10.2023 по 30.10.2023 на загальну суму 2812,50 грн., а також у період з 31.10.2023 по 28.01.2024 на загальну суму 33750,00 грн. Тобто нарахування процентів здійснювалось як під час, так і після закінчення строку кредитування. 
Отже, нараховані за період строку кредитування проценти у розмірі 2812,50 грн. підлягають стягненню з відповідача. 
Разом з цим, суд не вбачає підстав для стягнення нарахованих відповідачу процентів за користування позикою після закінчення строку кредитування в розмірі 33750,00 грн.
З огляду на викладене, суд не бере до уваги доводи відповідача, зазначені у письмових поясненнях від 17.03.2026.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 та стягнення з останнього заборгованості за Договором позики № 76291325 від 01.10.2023 у розмірі 17 812,50 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 15000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 2812,50 грн.
Щодо стягнення судових витрат, суд прийшов до таких висновків.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 1). Позовні вимоги задоволені на 34,55 %, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1046,17 грн. (3028,00 х 34,55%).
Керуючись ст. 1-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором позики № 76291325 від 01.10.2023 в розмірі 17812,50 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот дванадцять грн. 50 коп.), з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15000,00 грн., заборгованість за відсотками - 2812,50 грн.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір у розмірі 1046,17 грн. (одна тисяча сорок шість грн. 17 коп.).
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Полтави або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складене 03.04.2026
Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. А. Ткачук