ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2915/25  Номер провадження 22-ц/814/323/26	Головуючий у 1-й інстанції Мельник Н. П.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Дряниці Ю.В.,
суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
секретаря Чемерис А.К.,
за участі адвоката Кузнєцова А.С., адвоката Шевченка С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кузнєцова Артема Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 травня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Європейський страховий альянс», про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. Вказував, що 24 грудня 2024 року о 12:05 на нерегульованому перехресті просп. Лесі Українки - вул. Керченська в м. Кременчуці трапилась дорожньо-транспортна пригода. Під час якої водій транспортного засобу «ГАЗ 2217», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Renault-Kangoo» під керуванням водія ОСОБА_2 унаслідок чого автомобіль «Renault-Kangoo» зазнав пошкоджень, чим спричинено шкоду у розмірі 197 401,41 грн. На місці ДТП учасниками складене повідомлення (європротокол) із фіксацією обставин, схеми пригоди, завдані пошкодження. Відповідач ОСОБА_3 визнав себе винним. 
Позивач звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс», де застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, із повідомленням про зазначене ДТП. Між позивачем та третьою особою досягнута домовленість про здійснення страхового відшкодування 76800 грн.
Унаслідок вчинення відповідачем ДТП, позивачеві спричинена матеріальна та моральна шкода відповідно у вигляді витрат на ремонт пошкодженого автомобіля, сильних душевних переживаннях через пошкодження майна. 
На підставі наведеного, просив стягнути з відповідача 15 000 грн моральної шкоди та 128 301,41 грн матеріальної, що складається із: різниці між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування, що має бути виплачене страховою компанією відповідача у розмірі 120 601,41 грн (197401,41 грн - 76800 грн); франшизи - 3200 грн; витрат на оплату проведення судової автотоварознавчої експертизи – 4 500 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 травня 2025 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 99 575 грн 56 коп та моральної шкоди у розмірі 1000 грн
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 2190 грн 12 коп судового збору, 3950 грн 10 коп витрат на оплату послуг експерта та 13167 грн витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 листопада 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати в сумі 1 833 грн.

Рішення оскаржує відповідач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким зменшити стягнутий розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з 99 575 грн 56 коп. до 3 200 грн. франшизи. Вважає, що стягнення шкоди за експертним висновком, яким обрахована попередня вартість відновлювального ремонту є безпідставною, оскільки позивачем був здійснений ремонт пошкодженого транспортного засобу, а тому збитками є реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на його відновлення.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з підстав, передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.06.2024 укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 221601845 (поліс), відповідно до якого забезпечений автомобіль - «ГАЗ 2217», державний номерний знак « НОМЕР_1 », страховик - ПАТ «Європейський страховий альянс», страхувальник – ОСОБА_5 , строк дії - з 19.06.2024 по 18.06.2025 включно, ліміт відповідальності за майнову шкоду - 160000 грн, франшиза - 3200 грн.
24.12.2024 сталася ДТП за участі позивача та відповідача, які скористалися правом, передбаченим ч.2 ст.31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та оформили ДТП без залучення підрозділів Національної поліції України. ОСОБА_1 визнав себе особою, винною у скоєнні ДТП.
Згідно повідомлення про ДТП, складеного водіями - учасниками події, відповідач визнав себе винним у ДТП, тому вина останнього у скоєнні ДТП стверджується складенням європротоколу, що не заперечувалась і не спростовувалась у заявах по суті справи, поясненнями, наданими представниками сторін у судових засіданнях.
Позивач є власником пошкодженого автомобіля на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2025 після смерті ОСОБА_6 , за якою на момент ДТП був зареєстрований цей автомобіль.
Третьою особою для позивача 15.04.2025 виплачене страхове відшкодування 76800 грн на підставі заяви позивача від 10.02.2025 після узгодження зазначеного розміру (за мінусом франшизи).
Позивач просить стягнути 120601,41 грн страхового відшкодування (різниця між вартістю відновлювального ремонту 197401,41 грн, нарахованою судовим експертом, та 76800 грн виплаченого страховою організацією страхового відшкодування).
Згідно звіту № 03-01-25 «Про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Renault Kangoo», складеного 12.01.2025 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 238588,71 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 146540,38 грн.
Згідно висновку експерта № 60 від 02.05.2025, складеного на підставі попереднього висновку експерта № 7 від 12.01.2025, та звернення представника позивача: вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Renault – Kangoo» внаслідок пошкодження у ДТП становить 106784,63 грн без ПДВ на запасні складові; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault – Kangoo» складає 171875,56 грн без ПДВ на запасні складові.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено розмір спричиненої йому шкоди, яка підлягає стягненню у заявленому розмірі із відповідача.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду.
Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення
(стаття 1188 ЦК України).
Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту – як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.
При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.
Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30 жовтня
2019 року у справі № 753/19288/14-ц (провадження № 61-9687св18).
У ході судового розгляду було встановлено, що автомобіль Renault Kangoo на час розгляду справи відремонтований, що визнано сторонами у судовому засідання, що відбулось 24 березня 2026 року. 
Суд першої інстанції, не врахував, що позивач здійснив ремонт пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, що зумовлює необхідність визначення розміру збитків як реальної вартості матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц (провадження № 61-9687св18).
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановивши, що позивач звертається до суду із позовом, обґрунтовуючи розмір збитків вартістю відновлювального ремонту автомобіля, проведеного до здійснення ремонту авто, та не надав доказів розміру фактично понесених ним витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. 
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки, ним не було надано суду доказів на підтвердженняреальної вартості матеріалів і робіт, затрачених на відновлення пошкодженого автомобіля.
Згідно із ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Вбачаючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та ухвалення нового, то також підлягає зміні додаткове рішення суду, яким вирішено питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п.п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуадвоката Кузнєцова Артема Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 травня 2025 року скасувати та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 листопада 2025 року змінити.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПАТ «Європейський страховий альянс», про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач      Ю. В. Дряниця

Судді:      Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак