ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2026 р. Справа№ 927/638/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Кравчука Г.А. 
Сибіги О.М. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 12.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської міської ради
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 (повне судове рішення складено 18.11.2024)
у справі №927/638/24 (суддя Кузьменко Т.О.)
за позовом Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Чернігова
до Чернігівської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради
про визнання недійсним пункту рішення, визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Чернігівська обласна прокуратура в інтересах держави в особі територіальної громади міста Чернігова звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської міської ради у якій прокурор просить суд:
- визнати недійсним пункт 3.1. рішення Чернігівської міської ради від 19.08.2022 №20/VIII-8 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам", яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення та передано в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури;
- визнати недійсною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, яка здійснена 11.08.2021 відділом в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Чернігівською міською радою в порушення вимог ст. 19 Конституції України, статей 20, 21, 38, 39, 83 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України прийнято рішення, яким затверджено проект землеустрою та передано у постійне користування КП "Чернігівбудінвест" сформовану із порушенням порядку встановлення цільового призначення земельну ділянку.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 позов задоволено повністю.
Визнано недійсним пункт 3.1. рішення Чернігівської міської ради від 19.08.2022 №20/VIII-8 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам", яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення та передано в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.
Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, яка здійснена 11.08.2021 відділом в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.
Стягнуто з Чернігівської міської ради на користь Чернігівської обласної прокуратури 4 844,80 грн судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що враховуючи особливості розташування спірної земельної ділянки, режим господарської діяльності на землях прибережних захисних смуг водного фонду, мету, з якою спірна земельна ділянка передавалася в користування КП "Чернігівбудінвест" - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, суд дійшов висновку про неправомірність передачі в постійне користування такої земельної ділянки КП "Чернігівбудінвест", оскільки вона не могла передаватися в постійне користування з іншою метою, ніж визначена у частині 3 статті 59 Земельного кодексу України та частини 2 статті 85 Водного кодексу України.
Суд також зазначив, що зважаючи, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах земель загального користування (червоних ліній) вуличної мережі, вона не може бути відведена під ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, розташування на якій будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин не допускається. 
Таким чином, за висновком суду, рішенням Чернігівської міської ради передано в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:02:050:0598) площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка розташована на вулиці, пішохідній та автомобільній частині дороги у межах червоних ліній, з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення земель що, відповідно до вимог ст. 21 ЗК України, є підставою для визнання недійсним пункту 3.1. рішення Чернігівської міськради від 19.08.2022 №20/VIII-8 про надання земельної ділянки у користування.
Суд також дійщов висновку, що подальша наявність відомостей про земельну ділянку за кадастровим номером 7410100000:02:050:0598, площею 0,1589 га, як земельної ділянки з функціональним призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури в Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей.
Водночас, наявність державної реєстрації такої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права територіальної громади, оскільки унеможливлює розпорядження вказаною земельною ділянкою, з огляду на що, державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 підлягає скасуванню в судовому порядку. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Чернігівська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 08.11.2024 у справі №927/638/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному встановленні фактичних обставин справи. При цьому скаржник стверджує, що межа прибережної захисної смуги є визначеною згідно рішення Чернігівської міської ради від 30 березня 2012 року "Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова, надання дозволу на розроблення технічної документації та затвердження проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги", затверджено проєкт землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж р.Стрижень в адміністративних межах м.Чернігова, розробленого на замовлення Чернігівської обласної організації Українського товариства охорони природи, судом помилково трактовано територію "зона заборони забудови" як частину прибережної смуги.
Скаржник також наголошує, що земельна ділянка кадастровий номер 7410100000:0:050:0598 з урахуванням норм законодавства, відведена по межі встановленої прибережної захисної смуги, що в свою чергу жодним чином не обмежує її використання за цільовим призначенням. Частина земельної ділянки площею 0,0183 га може використовуватись для благоустрою, а не для здійснення забудови, що в свою чергу, не порушує вимоги норм чинного законодавства та цільове призначення земельної ділянки.

Узагальнені доводи та заперечення Чернігівської обласної прокуратури

21.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Прокурор наголошує, що земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:02:050:0598, цільове призначення якої - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, частково сформовано за рахунок земель загального користування, які не підлягають забудові (червона лінія забудови вулиці Коцюбинського), та частково за рахунок земель, забудова яких заборонена місцевою землевпорядною документацією.
За таких обставин, внаслідок формування та прийняття Чернігівською міською радою рішення про передачу в постійне користування КП "Чернігівбудінвест" спірної земельної ділянки допущено порушення інтересів територіальної громади міста Чернігів, які полягають у безпідставному включенні до складу земельної ділянки, яку передано для забудови, земель з іншим цільовим призначенням, забудова яких заборонена, та які не можуть використовуватись для цілей, пов`язаних із встановленим цільовим призначенням земельної ділянки, а навпаки забезпечують доступ до земель вулиць та виконують охоронну функцію прибережної захисної смуги річки Стрижень.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 апеляційну скаргу у справі №927/638/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1, судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.
19.12.2024 матеріали справи №927/638/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2024 апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі № 927/638/24 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
30.12.2024 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі № 927/638/24. Зупинено дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі № 927/638/24 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Судове засідання призначено на 12.02.2025.
12.02.2025 через канцелярію суду прокурором подано заяву про відкладення розгляду справи.
Розгляд справи відкладався.
31.03.2025 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшли пояснення у справі.
26.05.2025 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшли пояснення у справі.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/638/24.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11.08.2025, справу №927/638/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі №927/638/24 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30.09.2025.
У зв`язку з тим, що 30.09.2025 о 09:30 до 10:29 годин була відсутня можливість авторизації в особистому кабінеті Електронного суду, що, в свою чергу, призвело до неможливості проведення технічної фіксації судових засідань, судове засідання у справі №927/638/24 у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 розгляд апеляційної скарги Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі № 927/638/24, призначено на 21.10.2025.
14.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку суд задовольнив ухвалою від 30.10.2025.
У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, судове засідання призначене на 21.10.2025 не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 розгляд апеляційної скарги Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі № 927/638/24, призначено на 20.11.2025.
Розгляд справи відкладено на 25.12.2025.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/638/24.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.12.2025, справу №927/638/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі №927/638/24 колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сибіга О.М., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.01.2026.
У зв`язку з тим, що 13.01.2026 з 10:30 до 12:50 годин була нестабільна робота підсистеми ВКЗ, був відсутній доступ до підсистеми "Електронний суд", що призвело до неможливості коректної роботи та здійснення технічної фіксації судових засідань, а тому судове засідання у справі №927/638/24 у призначений час не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 розгляд апеляційної скарги Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі №927/638/24 призначено на 10.02.2026.
10.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судових засіданнях оголошувались перерви.
У судовому засіданні 12.03.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників судового процесу

У судове засідання 12.03.2026 призначене для ухвалення та проголошення судового рішення представники учасники судового процесу не з`явились.
Оскільки явка представників учасників судового процесу в судове засідання не була визнана обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість ухвалення та проголошення судового рішення за відсутності прокурора, представників відповідача та третьої особи.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в даній справі.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.
Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Отже, вирішення питання про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, полягає у встановленні органу, який, використовуючи на підставі норм законодавства надані йому повноваження, зобов`язаний з метою захисту інтересів держави вчиняти юридичні дії, що впливають на права та обов`язки суб`єктів спірних правовідносин, зобов`язуючи їх припинити порушення інтересів держави та усунути наслідки цих порушень (зокрема звертатись до суду з відповідним позовом). 
Згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, пункти 45, 47; від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, пункти 8.39, 8.40; від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, пункти 8.56, 8.57).
Частини третя та четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).
Визначений частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.
Отже, процесуальний статус прокурора у справі залежить від наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Враховуючи наявність або відсутність таких повноважень, прокурор обґрунтовує наявність підстав для представництва інтересів держави. У свою чергу суд оцінює наведене прокурором обґрунтування та у випадку встановлення відсутності підстав для представництва застосовує наслідки, передбачені статтею 174 або статтею 226 ГПК України.
У постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, Велика Палата Верховного Суду, серед іншого, зазначила, що помилковим є підхід, за якого у справах за позовами прокурора, поданими на захист інтересів держави, порушених унаслідок незаконних дій органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб - питання про належного відповідача вирішується як вторинне, похідне від питання про те, якого результату прагне досягнути прокурор своїм позовом.
Коло відповідачів не може визначатися залежно від того, чи залишиться до кого звертатися з позовом, якщо орган, уповноважений захищати інтереси держави у відповідних правовідносинах, буде визначений прокурором позивачем, навіть якщо цей орган сам спричинив порушення інтересів держави.
Відповідач визначається незалежно від процесуальної позиції інших учасників справи. Відповідачем у господарському судочинстві є особа, до якої звернена вимога позивача, яка своєю чергою спрямована на захист відповідного порушеного права або законного інтересу.
Прокурор визначає склад відповідачів самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, пункт 7.12; від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, пункт 10.13; від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц, пункт 8.12).
У пункті 7.17 постанови від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача.
Виходячи з викладеного, в зазначеній категорії справ найперше належить встановити, про захист яких інтересів держави йдеться, якими суб`єктами вони були порушені, в чому полягало порушення та можливість за рахунок таких суб`єктів задовольнити позовні вимоги.
У разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.
Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача. Водночас доведення правомірності дій, які оспорюються позивачем, забезпечується процесуальними повноваженнями відповідача.
При цьому фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган або прокурор.
Як вбачається із позовних вимог, прокурор оскаржує пункт 3.1. рішення Чернігівської міської ради від 19.08.2022 №20/VIII-8 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам", а саме тому визначив Чернігівську міську раду відповідачем.
В обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави прокурор посилається на незаконне встановлення цільового призначення земельної ділянки, чим зумовлено її подальшу передачу під багатоквартирну житлову забудову, здійснення якої у межах територій площею 0,017 га та 0,0183 га заборонено.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно вказано на особливості звернення прокурором із самостійними вимогами в інтересах держави у випадку оскарження дій Чернігівської міської ради.
Таким чином, прокурор правильно звернувся із позовом в інтересах держави та визначив Чернігівську міську раду відповідачем, оскільки саме Чернігівська міська рада прийняла рішення та, як наслідок, вчинила дії, які на думку прокурора порушують інтереси держави.
Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, апеляційний суд приходить до висновку, що вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Чернігівської міської ради двадцять другої сесії п`ятого скликання від 21.11.2007 "Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова, погодження місця розташування об`єктів та надання згод на розроблення проектів відведення земельних ділянок" погоджено місцерозташування об`єкту та надано згоду на розроблення проекту відведення Комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" на земельні ділянки, зокрема, по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва 2-х поверхового магазину непродовольчих товарів.
Рішенням Чернігівської міської ради тридцять восьмої сесії п`ятого скликання від 26.05.2009 "Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова та надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою" затверджено Комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради проект відведення та надано земельну ділянку в постійне користування площею 0,1419 га по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва 2-х поверхового магазину непродовольчих товарів (Землі житлової та громадської забудови, коефіцієнт функціонального використання =0,5 - поточне будівництво).
Вказаним проектом землеустрою передбачалось відведення у постійне користування КП "Чернігівбудінвест" земельної ділянки площею 0,1602 га. Зокрема, відповідно до інформації про об`єкт - земельну ділянку з кадастровим номером 7410100000:02:050:0294, площа земельної ділянки за адресою вул. Коцюбинського, 84-а, користувач КП "Чернігівбудінвест", складає 0,1602 га.
У складі вказаного проекту землеустрою землевпорядною організацією ДП "Укрспецзем" виконано план відведення та план меж зон обмежень, відповідно до яких частина проектної земельної ділянки площею 0,0183 га, розташована у межах прибережної захисної смуги (далі - ПЗС) річки Стрижень. Решта земельної ділянки площею 0,1419 га знаходиться поза зовнішною межею ПЗС р. Стрижень.
Отже, рішенням Чернігівської міської ради від 26.05.2009 затверджено проект землеустрою та передано у постійне користування КП "Чернігівбудінвест" земельну ділянку площею 0,1419 га по вул. Коцюбинського, 84а, сформовану по кордону зовнішньої межі ПЗС річки Стрижень, до складу якої не увійшли території земельної ділянки площею 0,0183 га, яка розташована у межах прибережної захисної смуги річки Стрижень. 
Пунктом 335 рішення 19 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 30.03.2012 "Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в межах м. Чернігова, надання дозволу на розроблення технічної документації та затвердження проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги" затверджено проект землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж річки Стрижень в адміністративних межах м. Чернігова, розробленого на замовлення Чернігівської обласної організації Українського товариства охорони природи.
Відповідно до графічної частини проекту землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж річки Стрижень в адміністративних межах м. Чернігова, у вказаній землевпорядній документації зафіксовані місце розташування, межі та надпис земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0294 площею 0,1419 га по вул. Коцюбинського, 84-а. 
Вказані відомості підтвердженні інформацією Чернігівської міської ради від 22.05.2024.
Відповідно до пояснювальної записки до вказаного проекту землеустрою, виготовленого у 2010 році, останнім згідно ДБН-95** "Містобудування. Планування та забудова міських i сільських поселень", а також згідно листа управління архітектури та містобудування "Про погодження проекту землеустрою" у межах існуючого населеного пункту з урахуванням конкретних умов, що склалися (прибережна захисна смуга менше нiж 25 метрів) встановлено зону заборони будівництва", яка на графічній карті цієї проектної документації позначена як "зона заборони забудови". 
Згідно з графічною частиною вказаного проекту землеустрою вказана "зона заборони забудови" проходить по кордону межі земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0294, межі території якої позначені блакитним кольором та містять надпис "Чернігівбудінвест, Коцюбинського 84а", та розповсюджується на територію між межею вказаної земельної ділянки та зовнішньою межею прибережної захисної смуги річки Стрижень з урахуванням конкретних умов, що склалися.
Тобто цим проектом землеустрою відбулась фактична підміна понять "прибережної захисної смуги" на "зону заборони забудови". 
Згідно з висновком Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Чернігівській області від 17.11.2010 № 09/4015 про погодження проекту землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж р. Стрижень в адміністративних межах м. Чернігів проект землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж водного об`єкту малої р. Стрижень на території м. Чернігів, загальною площею 52,4552 га погоджується за умови виконання та забезпечення додержання вимог ст.ст. 60, 61, 96, 103 Земельного кодексу України та ст.ст. 88, 89 Водного кодексу України. У нормативній, запроектованій прибережній захисній смузі малої р. Стрижень, та водних об`єктів на ній ставків забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.
Рішенням Чернігівської міської ради п`ятдесят другої сесії шостого скликання від 28.08.2015 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" припинено Комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 7410100000:02:050:0294) по вул. Коцюбинського, 84-а, площею 0,1419 га за згодою підприємства.
За даними Державного земельного кадастру земельну ділянку площею 0,1419 га з кадастровим номером 7410100000:02:050:0294 перенесено до архівного шару.
Пунктом 3.1. рішення Чернігівської міської ради від 19.08.2022 №20/VIII-8 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.
За твердженням прокурора земельну ділянку з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га сформовано за рахунок земель, які не можуть бути використані для мети її відведення у користування, внаслідок встановлення заборони для її відповідного використання шляхом будівництва.
З проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:02:050:0598 загальною площею 0,1589 га у постійне користування комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 84-а, в адміністративних межах населеного пункту, вбачається цільове призначення земельної ділянки: до відведення 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), після відведення 02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.
Відповідно до вказаного проекту землеустрою, графічних даних сервісів "Публічна кадастрова карта", "Відкриті дані земельного кадастру України", "Відкриті дані земельного кадастру України" та "Карти Google" земельна ділянка з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 загальною площею 0,1589 га знаходиться у безпосередній близькості із водним об`єктом - річкою Стрижень.
Порівнянням місця розташування та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а та архівної земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0294 площею 0,1419 га по вул. Коцюбинського, 84-а, виконаним за допомогою сервісу NKS (Національної кадастрової системи) встановлено, що площа існуючої земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 більша на 0,017 га (0,1589-0,1419) архівної земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0294. Збільшення площі земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 на 0,017 га у порівнянні із земельною ділянкою з кадастровим номером 7410100000:02:050:0294 здійснено за рахунок земель, які розташовані за межею зовнішньої межі ПЗС р Стрижень, тобто частини земельної ділянки, яка визначена проектною документацією щодо відведення земельної ділянки 2009 року, як прибережна захисна смуга річки Стрижень, що відповідає частині земельної ділянки, яка визначена проектною документацією щодо встановлення меж та розмірів ПЗС вздовж р. Стрижень 2010 року, як "зона заборони забудови".
Отже, спірна земельна ділянка розташована в межах 25-ти метрів від річки Стрижень. 
При цьому в проектній документації 2021 року щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га будь-яка інформація про те, що в межах вказаної земельної ділянки розміщена "зона заборони забудови", відсутня.
Центральною геофізичною обсерваторією імені Бориса Срезневського за результатами розгляду запиту Чернігівської обласної прокуратури від №15/3/1-18вих.24 від 05.01.2024, встановлено, що матеріали Пояснювальної записки до Генерального плану міста Чернігова чітко вказують про небезпеку зсувних процесів вздовж річок та балок з крутими схилами та необхідності подвоєння ширини прибережних захисних смуг у зазначених місцях.
"Найбільш активні зсуви деформації схилів розвинені на ділянці бортів долини р. Десни від устя р. Стрижень до території ТЕЦ, на крайній східній околиці міста, вздовж Новгород-Сіверського шосе, на схилах балок між вулицями Суворова- Коцюбинського-Воровського-Толстого. Практично на всіх цих схилах крутизна досягає 30% і більше, що створює потенційну небезпеку - при певних обставинах перезволоження чи перенавантаження можуть виникнути зсуви. Ризик зсувонебезпечності усугубляється тим, що всі ці ділянки є територією приватної забудови, правила протизсувного освоєння не витримуються. В той же час всілякі аварії служб водопостачання та каналізації, "дикі скиди" каналізаційних стоків можуть ініціювати ці небезпечні явища".
Аналогічні висновки містяться в розділі III.2. Інженерно-геологічні умови освоєння території. Пояснювальної записки до Генерального плану міста Чернігова 1980 року, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 25.12.2003 на 10 сесії 4 (24) скликання, том 1, стор. 25 (https://chernigiv-rada.gov.ua/mistobudivna-documentaciya/id-35181/).
Розділом II. Інженерна підготовка і захист території. Генерального плану зазначено, що ріка Стрижень знаходиться на даний час в незадовільному санітарно-гігієнічному стані на окремих ділянках в межах міста, особливо на ділянках, де забудова індивідуальна прилягає досить щільно до річок, тому з метою покращення санітарного стану р.Стрижень необхідно влаштувати прибережні смуги і водоохоронні зони згідно Водного Кодексу України - шириною 50 м, а для р. Десни - 100 м.
Розділом VII.2. Розміщення житлового будівництва Генерального плану передбачені обсяги житлового будівництва в місті Чернігові, у таблицях наведено розміщення житлового будівництва в існуючих та проектних межах міста, а також по адміністративним та житловим районам, серед яких розміщення багатоквартирної забудови по вулиці Коцюбинського, 84а не передбачено.
Крім того, у відповідності до проекту землеустрою 2021 року щодо відведення земельної ділянки площею 0,1589 га остання розміщена в межах "червоних ліній" вулиці Коцюбинського. 
Переліком обмежень щодо використання вказаної земельної ділянки в складі проектної документації 2021 року визначено, що в межах цієї земельної ділянки розміщена "зона особливого режиму забудови" (код 06.01) загальною площею 0,0183 га. 
Кадастровий план земельної ділянки в складі цієї проектної документації містить опис меж земельної ділянки площею 0,1589 га, відповідно до якого в межах цієї земельної ділянки від Г до Д проходить межа земель загального користування (вул. Коцюбинського), а "зона особливого режиму забудови" загальною площею 0,0183 га вздовж вулиці Коцюбинського визначена як "червона лінія". 
За інформацією Деснянського басейнового управління водних ресурсів, наданої на запит Чернігівської обласної прокуратури від 29.03.2024 №15/3/1-322 вих-24 відповідно до відкритих даних земельного кадастру та геопорталу "Державний водний кадастр: облік поверхневих водних об`єктів", розміщеного на офіційному сайті Держводагентства, поблизу земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:02:050:0598 загальною площею 0,1589 га протікає річка Стрижень. Тип об`єкту гідрографії - річка, клас об`єкту гідрографії - мала, довжина - 25 км, площа водозбірного басейну - 168 кв км.
Відповідно до акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель визначено охоронну зону навколо об`єкта культурної спадщини на площу 0,1589 га та зону особливого режиму забудови на площу 0,0183 га.
Згідно з кресленням з перенесення меж обмежень земельної ділянки в натуру, схеми розміщення земельної ділянки та кадастрового плану земельної ділянки вказаною землевпорядною документацією щодо ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 встановлено обмеження - зона особливого режиму забудови площею 0,0183 га (червона лінія) у її південній частині зі сторони проїжджої частини вул. Коцюбинського.
За інформацією з Національної кадастрової системи (NKS) про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га зареєстровано у Державному земельному кадастрі на підставі заяви №ЗВ-9710339942021 від 30.07.2021 представника КП "Чернігівбудінвест" Дзядзько Анатолія Миколайовича. Державну реєстрацію вказаної земельної ділянки з цільовим призначенням 02.10 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури у Державному земельному кадастрі здійснено 11.08.2021 відділом в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. При цьому, площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження через зону особливого режиму забудови, складає 0,0183 га. 
Відповідно до інформаційної довідки №385483422 (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 не зареєстровані. 
Звертаючись до суду, прокурор наголошує на тому, що допущено порушення порядку встановлення цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель загального користування 
При цьому прокурор зазначає, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (стаття 21 ЗК України)..
Також прокурор зауважив, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 підлягає скасуванню ще й з підстав визначених ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у зв`язку з нездійсненням протягом року державної реєстрації речового права на земельну ділянку з вини заявника.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що рішення Чернігівською міською радою про зміну цільового призначення земельної ділянки по вул. Коцюбинського, 84-а не приймалися; відповідно до розробленого проекту землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж р. Стрижень в адміністративних межах м. Чернігова зафіксовані межі прибережної захисної смуги, прибережна захисна смуга, розроблена з урахуванням містобудівної документації, встановлена по існуючому забору та межах приватизованих земельних ділянках; земельна ділянка з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 відведена по межі встановленої прибережної захисної смуги, що не обмежує її використання згідно з цільовим призначенням.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
До складу земель водного фонду статтею 58 Земельного кодексу, яка кореспондує зі статтею 4 Водного кодексу України віднесено землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів. 
Для створення сприятливого режиму вздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водних об`єктів встановлюються водоохоронні зони, межі яких зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях.
Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в таких зонах встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц).
Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.
Земельні ділянки під прибережні захисні смуги виділяються у межах водоохоронних зон вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності (ч. 1 ст. 60 ЗК України, ч. 1 ст. 88 ВК України).
За приписами ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України, чинних на час прийняття оскаржуваного рішення, прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів (ч. 2 ст. 60 ЗК України, ч. 2 ст. 88 ВК України).
При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється (ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 88 Водного кодексу України, абзац 2 пункту 2 додатку 13 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173.
У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.
Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті. Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель (абзац 3 частини 3 ст. 60 ЗК України, частина 7 ст. 88 ВК України).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівною документацією визнається затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.
З аналізу приписів статті 1 вказаного Закону вбачається, що до містобудівної документації законодавець відніс як генеральні плани населеного пункту, так і комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад. 
Саме цією містобудівною документацією, як визначив законодавець, встановлюються прибережні захисні смуги.
З матеріалів справи вбачається, що Генеральним планом м. Чернігова прибережна захисна смуга вздовж р. Стрижень в межах населеного пункту не встановлювалась, і лише в пояснювальній записці до Генплану зазначено: "Найбільш активні зсуви деформації схилів розвинені на ділянці бортів долини р. Десни від устя р. Стрижень до території ТЕЦ, на крайній східній околиці міста, вздовж Новгород-Сіверського шосе, на схилах балок між вулицями Суворова- Коцюбинського-Воровського-Толстого. Практично на всіх цих схилах крутизна досягає 30% і більше, що створює потенційну небезпеку - при певних обставинах перезволоження чи перенавантаження можуть виникнути зсуви. Ризик зсувонебезпечності усугубляється тим, що всі ці ділянки є територією приватної забудови, правила протизсувного освоєння не витримуються. В той же час всілякі аварії служб водопостачання та каналізації, "дикі скиди" каналізаційних стоків можуть ініціювати ці небезпечні явища. Річка Стрижень знаходиться на даний час в незадовільному санітарно-гігієнічному стані на окремих ділянках в межах міста, особливо на ділянках, де забудова індивідуальна прилягає досить щільно до річок, тому з метою покращення санітарного стану р. Стрижень необхідно влаштувати прибережні смуги і водоохоронні зони згідно Водного Кодексу України - шириною 50 м, а для р. Десни - 100 м."
Судом встановлено, що межі та розміри прибережної захисної смуги вздовж р. Стрижень в адміністративних межах м. Чернігова були визначені Проектом землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж р. Стрижень, що відповідало вимогам законодавства, чинного на час розроблення вказаного Проекту.
В свою чергу, суд першої інстанції вірно відзначив, що при прийнятті рішення Чернігівською міською радою від 19.08.2022 №20/VIII-8 чинними були норми Водного кодексу, зокрема ч. 7 ст. 88, відповідно до якої прибережні захисні смуги в межах населених пунктів мають встановлюватися згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті.
Отже, при прийнятті пункту 3.1. оскаржуваного рішення Чернігівська міська рада мала би керуватися чинним положенням законодавства, відповідно до якого проектами землеустрою такі межі смуг на підставі ч. 7 ст. 88 Водного кодексу не встановлюються, а лише зазначаються в документації із землеустрою та позначаються органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками.
Системний аналіз положень статей 1, 2, 4, 16, 16-1, 17, 18, 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статей 1, 25 Закону України "Про землеустрій" дають підстави вважати, що містобудівна документація не є тотожною проекту землеустрою, адже створення цих документів відбувається за різними процедурами, визначеними законодавством, а їх зміст і призначення суттєво відрізняється. А відтак проект землеустрою не може замінити а ні комплексний план просторового розвитку територій територіальної громади, а ні генеральний план м. Чернігова, на підставі яких відповідно до ч. 7 ст. 88 ВК України мають встановлюватися межі прибережних захисних смуг.
Оновлення містобудівної документації на місцевому рівні належить до виключної компетенції місцевих рад (ч. 2 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").
У матеріалах справи відсутні докази оновлення у встановленому законом порядку містобудівної документації, визначеної частиною 7 ст. 88 Водного кодексу України, якою би встановлювалися межі прибережної захисної смуги річки Стрижень на час прийняття п. 3.1. рішення Чернігівською міською радою від 19.08.2022 №20/VIII-8 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам".
Проте, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що відсутність встановлених згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальної громади або генеральним планом меж прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри визначені законом, а тому при наданні земельної ділянки, за відсутності встановлення меж таких смуг зазначеною містобудівною документацією, необхідно керуватися нормативними розмірами прибережних захисних смуг, установленими Земельним кодексом України і Водним кодексом України - шириною не менше 25 метрів вздовж урізу води.
При цьому судом враховано, що Проектом землеустрою щодо встановлення меж та розмірів прибережної захисної смуги вздовж р. Стрижень відбулась фактична підміна понять "прибережної захисної смуги" на "зону заборони забудови" всупереч пояснювальної записки до Генерального плану м. Чернігова, і земельна ділянка з кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а, розташована у безпосередній близькості до річки Стрижень, фактично накладається на прибережну захисну смугу цього водного об`єкта. Зазначена інформація узгоджується з графічними матеріалами проектів землеустрою.
Разом із тим, суд першої інстанції вірно виснував, що наявність землевпорядної документації, в якій не відображено реального складу земельної ділянки (зокрема, як у власне проєкті землеустрою, так і в погодженнях відповідними органами землевпорядної документації щодо відведення спірної земельної ділянки в постійне користування) не спростовує обставин очевидного накладення спірної земельної ділянки та її розташування у межах прибережної захисної смуги річки Стрижень.
Суд також враховує, що оскаржуваним пунктом 3.1 рішення Чернігівської міської ради передано в постійне користування комунальному підприємству "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради земельну ділянку кадастровий номер 7410100000:02:050:0598 площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.
Разом з цим, приписами статей 59 ЗК України, 85 ВК України визначено порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством. 
Землі водного фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування: а) державним водогосподарським організаціям для догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами, а також ведення аквакультури тощо; б) державним підприємствам для розміщення та догляду за державними об`єктами портової інфраструктури; в) державним рибогосподарським підприємствам, установам і організаціям для ведення аквакультури; г) військовим частинам Державної прикордонної служби України у межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій.
Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом (частина 5 ст. 88 ВК України).
За приписами статті 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.
У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:
1) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;
2) зберігання та застосування пестицидів і добрив;
3) влаштування літніх таборів для худоби;
4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій, майданчиків для занять спортом на відкритому повітрі, об`єктів фізичної культури і спорту, які не є об`єктами нерухомості), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;
5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;
6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;
7) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.
У прибережних захисних смугах дозволяються реконструкція, реставрація та капітальний ремонт існуючих об`єктів.
Таким чином, законодавством визначено мету використання прибережних смуг, а також чітко врегульовано правовідносини щодо встановлення та використання меж прибережних захисних смуг. 
З огляду на викладене, враховуючи особливості розташування спірної земельної ділянки, режим господарської діяльності на землях прибережних захисних смуг водного фонду, мету, з якою спірна земельна ділянка передавалася в користування КП "Чернігівбудінвест" - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про неправомірність передачі в постійне користування такої земельної ділянки КП "Чернігівбудінвест", оскільки вона не могла передаватися в постійне користування з іншою метою, ніж визначена у ч. 3 ст. 59 ЗК України та ч. 2 ст. 85 ВК України.
Окрім того, судом встановлено, що спірна земельна ділянка у відповідності до Генерального плану міста Чернігова та проектної документації щодо відведення земельної ділянки розміщена в межах червоних ліній вулиці Коцюбинського (0,0183 га), що визначено як зона особливого режиму забудови, а також частково розташована на вулиці, пішохідній та автомобільній частині дороги. Додатково вказана інформація підтверджується відомостями з Національної кадастрової системи (NKS) про земельну ділянку.
За приписами пункту "а" частини 4 статті 83 Земельного кодексу України майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо є землями загального користування населених пунктів.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.
Відповідно до статті 18 Закону України "Про автомобільні дороги" складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.
Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.
Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено поняття "червоних ліній" як визначених в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі меж існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.
Таким чином, "червоні лінії" у межах міста відокремлюють межі вулиць, доріг, майданів від території іншого призначення, обмежують території будь-якого призначення (житлові квартали, мікрорайони, промислові і комунальні території, зелені насадження загального користування, тощо).
У містобудівній документації "червона лінія" забудови визначається як межа, що відділяє території загального користування від ділянок землі, відведених під забудову.
Водночас, КВЦПЗ у секції "К" (Землі запасу, резервного фонду та загального користування) містить, зокрема розділ 16 (Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) та розділ 18 (Землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування).
Отже, зважаючи, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах земель загального користування (червоних ліній) вуличної мережі, вона не може бути відведена під ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, розташування на якій будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин не допускається.
Визначення виду цільового призначення даної земельної ділянки відповідно до вимог Закону перебуває у компетенції Чернігівської міської ради.
Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель визначені, зокрема, статтею 21 Земельного кодексу України, згідно якої такі порушення є підставою для:
а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;
б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;
в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.
Тобто вказаною нормою прямо передбачено право суду визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Таким чином, беручи до уваги, що Чернігівською міською радою передано в постійне користування КП "Чернігівбудінвест" земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:02:050:0598) площею 0,1589 га, по вул. Коцюбинського, 84-а для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка розташована на вулиці, пішохідній та автомобільній частині дороги у межах червоних ліній, тобто з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, у зв`язку з чим є вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсним пункту 3.1. рішення Чернігівської міськради від 19.08.2022 №20/VIII-8 про надання земельної ділянки у користування, у відповідності до вимог ст. 21 ЗК України.
Статтею 1 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частинами 3, 4 цієї статті передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно до статті 16 Закону України "Про державний земельний кадастр" кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
За приписами частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України та частини 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.
Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV, відповідно до п. 1 частини 1 статті 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Право постійного користування як речове право на підставі пункту 2 частини 1 статті 4 вказаного Закону підлягає державній реєстрації.
За приписами статті 20 Закону № 1952-IV для проведення державної реєстрації прав разом з заявою подається документ, що посвідчує особу заявника, довіреність, що посвідчує представницькі повноваження, у разі коли особа, яка звертається з заявою про державну реєстрацію діє як представник, копія реєстраційного номера облікової картки платника податку, договір оренди та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, визначених статтею 27 вказаного Закону.
Як встановлено судом, згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка 7410100000:02:050:0598, площею 0,1589 га зареєстрована 11.08.2021 відділом в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. При цьому, речові права на вказану земельну ділянку на час розгляду справи не зареєстровані. 
З огляду на викладене, прокурор доцільно зауважив, що вина вказаних осіб щодо нездійснення реєстрації речового права на земельну ділянку полягає у бездіяльності, яка виражена у формі нереалізації безперешкодної можливості у вчиненні відповідних реєстраційних дій шляхом звернення до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, з огляду на чинність рішення міської ради та функціонування електронних сервісів ДЗК. Втім така реєстрація більше року (з серпня 2022 року по червень 2024 року) здійснена не була.
З урахуванням вищезазначеного, подальша наявність відомостей про земельну ділянку за кадастровим номером 7410100000:02:050:0598, площею 0,1589 га, як земельної ділянки з функціональним призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури в Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей.
Водночас, наявність державної реєстрації такої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права територіальної громади, оскільки унеможливлює розпорядження вказаною земельною ділянкою, з огляду на що, державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 7410100000:02:050:0598 підлягає скасуванню в судовому порядку, про що обгрунтовано виснував місцевий господарський суд.
Таким чином, дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони грунтуються на власному тлумаченні скаржником норм чинного законодаства у сфері спірних правовідносин, зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Чернігівської міської ради.
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 08.11.2024 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2024 у справі №927/638/24 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Чернігівську міську раду.
Матеріали справи №927/638/24 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.03.2026 після виходу судді Сибіги О.М. з відпустки

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Г.А. Кравчук

О.М. Сибіга