Справа № 302/741/25

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю захисника-адвоката Гренджі В. Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/417/25, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Гренджі В. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.06.2025. 
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, одружений, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 346713 від 30.05.2025 та постанови судді від 16.06.2025 вбачається, що 30.05.2025 о 22 год 05 хв по вул. Баланди в селищі Міжгір?я Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», р.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом на сертифікованому приладі «Drager-6820» номер 00290, результат тесту 0,82 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Гренджа В. Ю. просить постанову судді від 16.06.2025 скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол є безпідставним і не відповідає вимогам закону, а викладені у ньому обставини не узгоджуються з обставинами, що мали місце. Зазначає, що перед керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 не вживав жодних алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції безпідставно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не повідомивши йому про наявність яких-небудь ознак такого сп`яніння. Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, про що свідчать відомості, викладені в Акті огляду, що в свою чергу також підтвердив поліцейський під час розгляду справи судом першої інстанції. Крім того, результати огляду є недопустимими, оскільки жодної фіксації на відео з результатом 0,82 проміле немає, як і не має підтвердження факту роздруківки такого результату відразу після 

-2-

огляду водія ОСОБА_1 , а також має місце невідповідність часу огляду ОСОБА_1 у роздруківці тесту та відеозаписі. Разом з тим, ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, проте поліцейський не роз`яснив йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, повтороного огляду не провів, натомість одразу повідомив ОСОБА_1 про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Акт огляду складено в одному примірнику та без участі ОСОБА_1 , а також має виправлення щодо результату огляду, яке поліцейський зробив без жодних застережень. ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди перебував у шоковому стані і погано себе почував, у зв`язку з чим ОСОБА_3 надала йому ліки на спиртній основі – настій валеріани. При цьому, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам у справі та поясненням свідків, натомість перекрутив їх та безпідставно взяв до уваги як докази вини ОСОБА_1 . 
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується відповідними довідками про доставку смс-повідомлення та поштовим відправленням, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, рухом справи не цікавився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, відомостей про поважність причин неявки не надав. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому враховується думка захисника, яка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката Гренджі В. Ю. яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката Гренджі В. Ю. задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

-3-

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами. 
Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 346713 від 30.05.2025, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 346713 від 30.05.2025 вбачається, що 30.05.2025 о 22 год 05 хв по вул. Баланди в селищі Міжгір?я Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», р.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом на сертифікованому приладі «Drager-6820» номер 00290, результат тесту 0,82 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується: роздруківкою тесту № 00290 від 30.05.2025, відповідно до якого вбачається, що о 23 год 20 хв 30.05.2025 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0,82 проміле; актом огляду на стан 

-4-

алкогольного сп`яніння з використання спеціальних засобів від 30.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналгізатора «Drager-6820», результат тестування позитивний - 0,82 проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.05.2025; рапортом інспектора чергового ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Труш В. В. від 30.05.2025; довідками інспектора САП ВП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Сідей О; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6820» зав. № АRSC-0040 виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина (№ П 51QM 1132 083 24), з якого вбачається, що вказаний прилад 30.07.2024 пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, дане свідоцтво чинне до 30.07.2025; копією декларації про відповідність № 1/23733900 вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, згідно якої газоаналізатор Drager Alcotest 6820 відповідає класу ризику І з функцією вимірювання, згідно Додатку 2 Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 02.10.2013; копією декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки № СДІ-1723-ЗВТ, згідно якої газоаналізатор Drager Alcotest 6820 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13.01.2016; копією сертифікату перевірки газоаналізатора Drager типу Alcotest, Safety AG & Co. KGaA, який виданий 05.10.2017, та яким підтверджено відповідність застосовним вимогам Технічного регламенту, та який чинний до 05.10.2027; відеозаписом подій від 30.05.2025 з камери зовнішнього спостереження будинку № 3 по вул. Баланди селища Міжгір`я; носіями інформації у виді DVD-R дисків з відеозаписами подій від 30.05.2025.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 346713 від 30.05.2025 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим скористався ОСОБА_1 надавши свої пояснення.
Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором чергового ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 346713 від 30.05.2025 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. 
-5-

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події. 
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину. 
Також поліцейськими у протоколі зазначено, що огляд водія проведений за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду на стан сп`яніння – 0,82 проміле. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 підписав без застережень.
Також апеляційний суд оглянув відеозаписи наявні на DVD-R диску, з яких вбчається, що працівником поліції здійснювалися неодноразові заходи щодо проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за результатом освідування показник приладу газоаналізатора вказав на позитивний результат (0,82 проміле). Зазначений результат був наочно продемонстрований ОСОБА_1 , жодних зауважень, заперечень, чи незгоди з цим показником він не висловлював. При цьому, будь-яких зауважень, чи заперечень щодо змісту оформлених пояснень, складеного відносно нього протоколу, також не висловлював. Відеозаписом не підтверджено факт поганого самопочуття ОСОБА_1 , на що він і не вказував працівникам поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, відеозаписи, наявні у матеріалах справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ними зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Також апеляційний суд врахоує, що результат тесту ОСОБА_1 проведеного працівниками поліції, а саме –0,82 проміле, більш ніж у 4 рази перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, виключаючи можливу технічну похибку.
Крім того, доводи апеляційної скарги про те, результат освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння виявився позитивним у зв`зку з тим, що він після дорожньо-трепнспортної пригоди вживав спиртовий настій валеріани спростовується поясненнями інспектора СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Скунця І. І., який зазначив, що за результатом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 прилад показав 0,82 проміле, тобто показник вказував на перевищення допустимої норми, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, під час освідування на стан алкогольного сп1яніння, ОСОБА_1 не вказував, що вживав спиртовий настій валеріани саме після дорожньо-транспортної пригоди, лише у своїх письмових поясненнях зазначив, що вечорами перед сном такі вживає. Також, після ознайомлення ОСОБА_1 з результатом тестування, останній не висловлював будь-яких заперечень проти показника газоаналізатора, у лікарню їхати не наполягав, роздруківку тесту підписав, зауважень на складений відносно нього протокол про адмінінстративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не висловлював. 
Що стосується наведених захисником доводів апеляційної скарги з приводу того, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 складені з грубими порушеннями чинного законодавства України, апеляційний суд вважає їх безпідставними, та такими, що не спростовують факту вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-6-

Доводи сторони захисту про суперечність часу огляду на виявлення стану алкогольного сп?яніння та зафіксованого в подальших процесуальних документах, жодним чином не впливають на законність проведення процесуальної дії в частині проведення огляду з метою визначення стану алкогольного сп?яніння водія за наявності відповідних ознак.
Наведені та інші доводи сторони захисту не досягають того рівня, які можуть свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення процесуальної дії, а саме огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, наслідком чого могло би бути визнання недопустимим як доказу протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно уникнення ОСОБА_1 відповідальності за умисно вчинене ним адміністративне правопорушення.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Всупереч доводів апеляційної скарги, доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Вказаним відеозаписами, долученими до матеріалів справи, спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, а тому такі доводи апеляційний суд відхиляє.
Крім того, зміст долучених письмових пояснень ОСОБА_4 щодо події, яка мала місце 30.05.2025, зокрема про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи тверезим, а результат алкотестеру отриманий поліцейськими був хибним, оскільки ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди вжив заспокійливі ліки, не приймається судом до уваги, оскільки такі не узгоджується із наявними у справі доказами, сукупність яких поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину. 
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді. 
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 
Також, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

-7-

При цьому, апеляційний суд ураховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Белли В. М. задоволенню не підлягає. 
При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвката Гренджі В. Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.06.2025 щодо ОСОБА_6 , - без змін. 
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя