Справа № 560/12160/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

13 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1) щодо невиконання приписів абзацу третього та абзацу одинадцятого пункту 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, що, на думку позивача, полягає у порушенні реалізації його законного права на відстрочку; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити заходи, спрямовані на реалізацію законного права позивача на відстрочку, і продовжити відстрочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою від 18.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено залучити до участі у справі в якості другого відповідача Комісію з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 2); ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно із позовною заявою, ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке.
Вказує, що 01.05.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, оскільки у нього наявна підстава для отримання відстрочки відповідно до статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Зазначає, що до заяви було додано завірені копії усіх документів, що передбачені Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі – Порядок № 560 у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).
Стверджує, що заяву розглянуто не було, рішення за результатами розгляду не приймалось, та про результати розгляду заявника не повідомлено.
Посилається на те, що представником позивача 19.05.2025 подано адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо оформлення відстрочки від мобілізації та довідку про надання відстрочки від мобілізації. 
Як вказує позивач, у відповідь на запит, ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслано лист №4685/1 від 26.05.2025 року, у якому зазначено, що позивачеві для оформлення відстрочки необхідно особисто звернутися до комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою та підтвердними документами з обов`язковим пред`явленням військово-облікового документу.
На думку позивача, бездіяльність відповідача 1 щодо нерозгляду заяви про надання відстрочки та щодо невиконання приписів абзацу 11 пункту 60 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №560, є протиправною, такою, що порушує права та законні інтереси позивача.
У відзиві на позовну заяву відповідач 1 просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю з огляду на таке.
Зокрема, вказує, що, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 користується відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (наявність дружини з числа осіб з інвалідністю І або ІІ групи інвалідності).
Отже, на думку відповідача 1, на момент розгляду справи предмет спору відсутній.
Відповідач 2 правом на подачу відзиву не скористався, а тому, суд, на підставі ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує спір за наявними матеріалами справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач є військовозобов`язаним. 
Позивач 01.05.2025 звернувся із заявою, адресованої голові ІНФОРМАЦІЯ_5 , у якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та повідомити його письмово про результати розгляду заяви. 
До заяви, згідно з її змістом, були додані копії документів, які на думку позивача, підтверджували його право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
19.05.2025 представником позивача направлено до відповідача адвокатський запит щодо надання інформації стосовно реалізації права позивача на відстрочку та надання довідки про звільнення від мобілізації. 
Листом від 26.05.2025 № 4685/1 ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив представника позивача, що відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пункту 60 Порядку № 560 військовозобов`язаний, який має право на відстрочку, повинен особисто подати заяву за формою згідно з додатком 4 до Порядку № 560 разом із документами, що підтверджують право на відстрочку з обов`язковим пред`явленням військово-облікового документу. 
У цьому ж листі відповідач 1 зазначив, що заяву позивача розглянуто як звернення та надано відповідь у межах Закону України «Про звернення громадян».
Водночас із наданих суду доказів не вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача щодо реалізації права на відстрочку було прийнято рішення уповноваженим суб`єктом відповідача, оформлене належним чином, а також не вбачається, що позивача було повідомлено про надання відстрочки або про відмову в її наданні у порядку та формі, визначених законодавством, чинним станом на момент виникнення спірних правовідносин. 
У матеріалах справи відсутні протокол відповідача 2, яким оформлене рішення про надання або відмову у наданні позивачеві відстрочку від мобілізації, а також належні докази направлення позивачу повідомлення про результати такого розгляду.
У відзиві відповідач послався лише на те, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач користується відстрочкою на підставі пункту 11 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, однак жодного документа, з якого можна було б установити, коли саме, на підставі якого рішення, ким саме і в який процесуальний спосіб таку відстрочку було оформлено або продовжено, відповідач до суду не надав.
Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. 
Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
За частиною першою статті 2 цього Закону, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частинами першою, п`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Так, Закон № 3543-XII встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.
Частина 7 ст. 23 Закону № 3543-XII передбачає, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Згідно із ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин), призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок № 560 у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Зокрема, відповідно до пункту 56 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно із п. 57 Порядку №560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.
Питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.
Пункти 58-60 Порядку №560 визначають, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території якого вони розміщуються (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ або відповідному підрозділі розвідувальних органів, де військовозобов`язані працівники перебувають на військовому обліку). До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відповідні органи, в яких працюють посадові (службові) особи, зазначені у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надсилають засвідчену в установленому законодавством порядку копію довідки про надання таким особам відстрочки за формою згідно з додатком 6 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, у якому така особа перебуває на військовому обліку.
Зарахування заброньованих на спеціальний облік в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ або відповідному підрозділі розвідувальних органів) здійснюється згідно з Порядком бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 р. № 45, - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 р. № 12 і від 7 червня 2024 р. № 674, або відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 15, ст. 940; 2024 р., № 107, ст. 6790).
Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), у випадках, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком чи матір`ю дружини (чоловіка). Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.
Військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.
Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї другого ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність членів сім`ї першого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд. Військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за членами сім`ї третього ступеня споріднення, які є особами з інвалідністю I або II групи, зазначеними у пункті 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність членів сім`ї першого і другого ступеня споріднення особи, за якою вони здійснюють догляд.
Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
У разі виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних відсутності у військовозобов`язаного законних підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлену автоматично, така відстрочка підлягає автоматичному скасуванню.
Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім випадків, коли відстрочка від призову оформляється та надається автоматично відповідно до пункту 59 цього Порядку) здійснюється посадовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) відповідно до їх функціональних обов`язків за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних.
Перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється протягом п`яти днів у разі: подання військовозобов`язаним заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; видання указу Президента України про проведення мобілізації (продовження строку проведення мобілізації); надходження звернення органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування; отримання офіційної інформації (повідомлення) про втрату особою законних підстав для відстрочки.
У разі виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія при територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (комісія Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) скасовує таку відстрочку протягом семи днів з дати виявлення відсутності законних підстав у військовозобов`язаного для відстрочки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період заброньованим за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями, зазначеним у підпункті 1 пункту 1 додатка 5, надається на строк, визначений відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 15, ст. 940; 2024 р., № 107, ст. 6790), або на строк, визначений відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 р. № 45, - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 р. № 12 і від 7 червня 2024 р. № 674.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, визнаним в установленому порядку особами з інвалідністю, надається на строк дії відповідних законних підстав, а особам, визнаним тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, на строк, зазначений у постанові (рішенні) військово-лікарської комісії, але не більше ніж на 12 місяців.
Відстрочка посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надається на строк їх перебування на відповідній посаді територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, зазначеним в абзаці другому пункту 58 цього Порядку (Центральним управлінням або регіональними органами СБУ чи відповідним підрозділом розвідувальних органів). У разі звільнення зазначених посадових (службових) осіб чи переведення на посаду, не зазначену в підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, відповідний орган державної влади, інший державний орган в одноденний строк інформує шляхом надсилання листа відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який оформив військовозобов`язаному відстрочку, для її анулювання, а також територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональний орган СБУ або відповідний підрозділ розвідувальних органів, у яких така особа перебуває на військовому обліку.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 24 пункту 1 додатка 5, надається на строк, визначений законодавством, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 1 пункту 2 додатка 5, надається на семестр, але не більше ніж на шість місяців.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпункті 2 пункту 2 додатка 5, надається до завершення навчального року, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період особам, зазначеним у підпунктах 3-5 пункту 2 додатка 5, надається на строк дії відповідних законних підстав.
Довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається військовозобов`язаним на строк дії відповідних законних підстав.
Відомості про надання або скасування відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період заносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день оформлення довідки про надання відстрочки (додаток 6) або в день надсилання повідомлення про скасування відстрочки (додаток 10) засобами поштового зв`язку на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (за умови її уточнення) або адресу електронної пошти, зазначеної у заяві про надання відстрочки (додаток 4), або повідомлення засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
У разі неможливості провести перевірку наявності у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших державних реєстрів або баз (банків) даних територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (Центральне управління або регіональні органи СБУ чи відповідний підрозділ розвідувальних органів) повідомляє такому військовозобов`язаному засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку про необхідність надання ним відповідних підтвердних документів для продовження раніше наданої відстрочки.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин саме відповідач 2 був наділений повноваженнями щодо перевірки підстав відстрочки, її оформлення або продовження, а також щодо внесення відповідних відомостей до Реєстру.
Адміністративний суд у цій справі перевіряє не абстрактну наявність або відсутність у позивача права на відстрочку взагалі, а правомірність поведінки відповідача 2 у конкретних спірних правовідносинах, тобто чи виконав відповідач 2 покладені на нього законом обов`язки під час розгляду вказаної вище заяви позивача від 01.05.2025 року. 
У низці постанов (наприклад, від 18.01.2024 у справі №280/6033/22, від 31.05.2024 у справі №340/3208/22, від 01.10.2024 у справі №200/4189/22, від 03.10.2024 у справі №160/17962/23, від 07.11.2024 у справі №340/2502/23) Верховний Суд наголошував, що: сам факт наявності підстав для відстрочки, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ще не означає автоматичну реалізацію права на відстрочку; реалізація права на відстрочку відбувається шляхом звернення військовозобов`язаного із заявою та поданням підтверджуючих документів; відстрочка вважається наданою (продовженою) лише після ухвалення відповідного рішення комісією для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах), оформленого належним чином.
Верховний Суд у постановах, зокрема, від 23.05.2018 у справі №825/602/17, від 11.09.2019 у справі №819/570/18 роз`яснив, що суд, розглядаючи позови про зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, повинен: з`ясувати, чи чітко визначені законом умови, за яких таке рішення має бути прийняте; встановити, чи виконані всі ці умови; перевірити, чи має орган дискреційні повноваження, чи ж його компетенція є зв`язаною.
Так, у цій справі суд встановив, що: позивач своєчасно звернувся до відповідача 2 із заявою від 01.05.2025 про надання відстрочки, додавши документи, що, на його думку, підтверджують наявність у нього підстав для відстрочки за пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; ця заява була отримана відповідачем 1, що підтверджується, серед іншого, і самим відповідачем 1; відповідачі не надали доказів розгляду заяви по суті, ухвалення будь-якого рішення (про надання чи відмову у наданні відстрочки) та повідомлення про це позивача.
При цьому, суд відхиляє довід відповідача 1 про відсутність предмета спору у цій справі. 
Так, посилання відповідача 1 у відзиві на те, що позивач користується відстрочкою, саме по собі не спростовує доводів позивача про те, що на момент звернення до відповідача 2 та у строки, визначені законодавством, відповідач 2 не вчинив належних дій щодо розгляду заяви позивача від 01.05.2025, перевірки підстав для надання або відмови у наданні відстрочки від мобілізації та належного повідомлення заявника про прийняте рішення. 
Відповідач 2 не надав суду жодного доказа, який би підтверджував, що на час розгляду заяви позивача від 01.05.2205 ним було прийнято належне рішення у передбаченому законом порядку.
Отже, сам по собі факт можливого подальшого відображення певних відомостей стосовно позивача у Реєстрі не усуває необхідності оцінки того, чи була раніше допущена протиправна бездіяльність відповідачем 2. 
З огляду на частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідача 2 покладається обов`язок доведення правомірності своєї бездіяльності та подання всіх наявних у нього документів і матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі.
Відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про належне реагування на заяву позивача від 01.05.2025, свідчить про бездіяльність відповідача 2.
У той же час, наявний у матеріалах справи лист відповідача від 26.05.2025 № 4685/1 не є належним підтвердженням виконання вказаних обов`язків відповідачем 2, оскільки зі змісту цього листа вбачається лише загальна відповідь про необхідність особистого подання заяви та зазначення, що звернення розглянуто як звернення громадянина. 
Така відповідь не підтверджує ані здійснення перевірки підстав у порядку частини сьомої статті 23 Закону № 3543-XII, ані належної реалізації механізму розгляду питання надання відстрочки, передбаченого пунктом 60 Порядку № 560.
Водночас посилання відповідача 1 в листі від 26.05.2025 № 4685/1 на необхідність позивачу особисто прибути до відповідача 1, суд вважає необґрунтованим з огляду на таке.
По-перше, таке тлумачення не випливає прямо зі змісту Порядку № 560, де не міститься заборони на подання заяв поштовим зв`язком чи іншими засобами зв`язку.
По-друге, з огляду на зміст Порядку № 560 вимога «особисто подають заяву» означає, що заяву має подати сам військовозобов`язаний від свого імені, а не через іншу особу, проте не виключає її направлення поштою за умови належної ідентифікації заявника та цілісності документів.
По-третє, чинне законодавство України допускає подання документів до органів влади різними способами, у тому числі поштовим.
Отже, подання позивачем заяви від 01.05.2025 та документів поштовим зв`язком не є порушенням Порядку № 560 та не звільняло відповідача 2 від обов`язку розглянути заяву позивача по суті.
Окрім того, суд вказує на те, що вказаний лист не свідчить про належне виконання відповідачем 2 обов`язків щодо розгляду заяви позивача від 01.05.2025.
Надання інформаційної відповіді на адвокатський запит представника позивача не може замінювати рішення Комісії, ухвалене за результатами розгляду заяви про відстрочку згідно з Порядком № 560.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач 2 не довів правомірності своєї бездіяльності у спірних правовідносинах, а тому позовна вимога про визнання такої бездіяльності протиправною є обґрунтованою.
Разом із тим, суд не вбачає підстав для безпосереднього зобов`язання відповідача 2 надати позивачеві відстрочку від мобілізації з огляду на таке. 
Так, у постанові Верховного Суду від 31.05.2024 у справі № 340/3208/22 наголошено, що суд не може підміняти собою компетентний орган у вирішенні питань, які законом віднесені до його розсуду, крім ситуацій, коли єдиним правомірним варіантом рішення є конкретний результат.
У даній справі відповідач 2 взагалі не здійснив оцінку документів та не ухвалив рішення щодо позивача.
Тому суд не вправі замість Комісії вирішити питання про надання відстрочки позивачеві, оскільки це потребує первинного з`ясування фактичних обставин, що віднесено до повноважень Комісії.
Отже, належним та ефективним способом захисту у цій справі є саме зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача від 01.05.2025 та прийняти за результатами її розгляду належне мотивоване рішення відповідно до законодавства, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин і правових підстав, суд вважає за необхідне забезпечити ефективний захист прав позивача шляхом:
- визнання протиправною бездіяльності Комісії з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";
- зобов`язання Комісії з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правової оцінки, викладеної в мотивувальній частині цього рішення суду, та повідомити ОСОБА_1 про прийняте рішення.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
З огляду на це позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню частково.
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище.
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908, 40 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 при якому утворена і діє Комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Комісії з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Зобов`язати Комісію з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правової оцінки, викладеної в мотивувальній частині цього рішення суду, та повідомити ОСОБА_1 про прийняте рішення.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідачі:	Комісія з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений