П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/169/26

10 березня 2026 року м. Надвірна
Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:
Зі змісту протоколу серії ВАД №738026 від 19.01.2026 року встановлено, що 18.01.2026 року приблизно о 23 год. 46 хв. ОСОБА_1 в с.Стримба по вул. Дружба, Надвірнянського району, Івано-Франківської області не виконав неодноразові законні вимоги працівника поліції щодо припинення протиправних дій, які виражалися в агресивній та зухвалій поведінці до працівників поліції, чим вчинив злісну непокорузаконному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
У судове засідання ОСОБА_1  повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить розписка про вручення, оголошенням на сайті суду, sms-повідомленням. ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
Вимогами ч.1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Законодавством КУпАП встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.
Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). стаття 268 КУпАП містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 185 КУпАП з обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
В межах розгляду справи щодо ОСОБА_1 застосовувався привід в судове засідання, яке доручено виконання Надвірнянському РВП. Однак з рапорту працівника поліції встановлено, що привід виконати неможливо, ОСОБА_1 відсутній за місцем проживання, місце перебування його родичам невідоме. Зі слів батька - ОСОБА_2 його син працює в іншій області, кожного разу телефонує з інших номерів телефону. 
Враховуючи, що ОСОБА_1  повідомлявся про розгляд справи Надвірнянським районним 28.01.2026, 18.02.2026, 10.03.2026 року, за вказаною ним адресою в протоколі про адміністративне правопорушення, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, а тому з урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому суддя врахував, що від ОСОБА_1  не поступило заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин. 
Також про розгляд справи Надвірнянським районним судом ОСОБА_1   повідомлявся працівниками поліції, що підтверджено відеозаписом. 
Судом вжиті всі можливі заходи повідомлення ОСОБА_1 , про розгляд справи, однак він, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу і розгляду в суді справи, не виявляє наміру взяти участь у її розгляді.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Відповідно до коментаря даної статті, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.
З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.
При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Наявний в матеріалах справи відеозапис з боді-камер поліцейських вказує на те, що ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції після спроби залишити місце вчинення правопорушення. Жодних законних вимог працівниками поліції до ОСОБА_1 не висувались, зокрема неодноразові законні вимоги щодо припинення протиправних дій, які виражалися в агресивній та зухвалій поведінці до працівників поліції.
При цьому, суддя бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення, хоча й являється доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, однак по своїй суті містить лише обставини виявленого правопорушення, які повинні підтверджуватись іншими зібраними в справі доказами в їхній сукупності.
При цьому, для кваліфікації діяння за ст. 185 КУпАП в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок, має бути виражена саме відмова виконати конкретні законні вимоги чи розпорядження працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а не інші дії, що не стосуються виконання такої законної вимоги чи розпорядження.
Суд зауважує, що позбавлений можливості встановити обставини, які не зазначені в протоколі.
Дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.
Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, відносно якої він складений, інші докази винуватості ОСОБА_1 відсутні. 
За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ст. 185 КУпАП, про які вказано в протоколі.
При цьому ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Виходячи із вищезазначеного суддя відповідно до ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачених ст. 185 КУпАП.
З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст.ст.247,283, 284 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП - закрити підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Суддя  Р.С.Солодовніков