Справа № 932/2128/25 
Провадження № 1-кп/932/265/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року   м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження №12025042150000134 від 02.02.2025 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Веліж, РФ, громадянин України, який має середню освіту, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
ВСТАНОВИВ:
27.01.2025 близько 13 год 39 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні антикафе «Місце», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, буд. 24, при цьому достовірно знаючи, що у зв?язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 №2101-IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено та який триває дотепер, помітив на дивані за столиком рюкзак чорного кольору, марки «CROOP», який належить потерпілому ОСОБА_5 , в середині якого перебували: ноутбук марки «Lenovo», моделі «IPGЗ 16ARH7», разом із зарядним пристроєм, миша дротова ігрова «Logitech G102 Lightsync Black». У цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, близько 16 год 38 хв, підійшов до дивану, на якому лежав рюкзак чорного кольору, марки «CROOP», який належить потерпілому ОСОБА_5 вартістю 749 гривень, в середині якого перебував ноутбук марки «Lenovo», моделі «IPGЗ 16ARH7» разом із зарядним пристроєм, вартістю 36 999 гривень, миша дротова ігрова «Logitech G102 Lightsync Black», вартістю 1 199 гривень, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав вказане майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 38 947 гривень.
Крім того, 27.01.2025 близько 13 год 39 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні антикафе «Місце», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, буд. 24 помітив на дивані за столиком рюкзак чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 , в якому знаходився паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий органом №1213, дата видачі 23.11.2022 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та закордонний паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом №1202, дата видачі 30.08.2021 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом громадянина України у вигляді пластикової картки виданого на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за номером документу №008497867, виданий органом №1213 від 23.11.2022 та закордонного паспорту у вигляді книжечки на ім?я ОСОБА_6 органом №1202 від 30.08.2021, який є іншим важливим особистим документом, з метою подальшого їх використання.
Так, ОСОБА_4 перебуваючи у вищевказаному місці о 16 год 38 год, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне незаконне заволодіння паспортом громадянина України у вигляді пластикової картки виданого на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за номером документу №008497867, виданий органом №1213 від 23.11.2022 та закордонного паспорту у вигляді книжечки на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за номером документу № НОМЕР_2 , які перебували у рюкзаку, який є іншим важливим особистим документом, належним потерпілому ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для інших, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів паспортом громадянина України у вигляді пластикової картки, виданого на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за номером документа № НОМЕР_1 , виданий органом №1213 та закордонним паспортом у вигляді книжечки на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за номером документа № НОМЕР_2 , виданий органом №1202, дата видачі 30.08.2021. Після чого, утримуючи вказані документи при собі, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану; за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом.
Суд уважає доведеним викладене обвинувачення, винуватість останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за наведених вище обставин, підтверджується показаннями потерпілого, свідків, які були допитані під час судового розгляду, а також сукупністю інших досліджених доказів у кримінальному провадженні.
Обвинувачений свою вину в інкримінованих правопорушеннях не визнав, пояснив, що 27.01.2025 близько 12-13 години знаходився в антикафе за адресою: АДРЕСА_3 , зі своїми товаришами, де вони святкували дні народження, хотіли випити та пограти. Після випивки, вирішили продовжити свято в іншому закладі, де можна пограти в більярд. Саме в цьому закладі побачив, що в нього знаходиться чужий рюкзак, в якому знаходиться ноутбук, мишка. На наступний день побачив у рюкзаку документи: атестати, паспорт, закордонний паспорт, військово обліковий документ. Не знав кому повертати ноутбук, тому далі поїхав до друга. Коли вже побачив документи, то довідався про місце проживання особи, хотів відправити по пошті речі, але подумав, що він може там вже не мешкати. Він хотів здати ці речі до правоохоронних органів, але не встиг, бо його 13.02.2025 затримали. Весь час ці речі були у нього дома. Він був під алкогольним сп`янінням 27.01.2025, тому не пам`ятає детально обставин справи, але цей рюкзак лежав поряд з їх речами, не знає чому робітник закладу поклав свій рюкзак до них. 
Допитаний 28.07.2025 у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що у кінці січня 2025 року вони зібрались святкувати дні народження, прийшли в антикафе та почали грати, були п`яні, у них впали джойстики, прийшла адміністратор, попередила про штраф 100 грн, оплатили його. Посиділи ще трохи, він пішов розрахуватися, зрозумів, що багато випив, тому пішов на вулицю. Це було приблизно друга половина дня, до 5 години вечора. Через 5 хвилин хлопці вийшли на вулицю і зрозуміли, що ОСОБА_9 несе не свій рюкзак, запропонували йому повернути, але він відмовився і сказав, що пізніше поверне. Тоді вони пішли далі відпочивати на Європейську площу.
Допитаний 28.07.2025 у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що 27 січня 2025року вони зустрілись втрьох відсвяткувати дні народження, на 17 вечора був запланований більярд, до цього часу вирішили піти до антикафе, з собою брали алкогольні напої, випивали та грали. В якийсь момент підійшла адміністратор та сказала, що впав джойстик, сказала, що це платна послуга, він розрахувався за цей джойстик. Більше непорозумінь не було. Близько 17 години зібрались та пішли в більярд. Коли прийшов до антикафе, не пам`ятає, щоб були якісь речі, окрім їх. Вийшли на вулицю та виявили портфель, він запропонував повернути, ОСОБА_9 сказав, що має намір сам повернути, та поверне його пізніше, оскільки був день, присвячений святкуванню, вирішив не марнувати час та повернути його пізніше. Коли вони були в ТЦ Європа відкрили портфель і побачили, що там знаходився ноутбук та документи державного зразка. 
Допитаний 10.02.2026 у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначив, що увечері наприкінці січня 2025 року працював адміністратором в Антикафе Місце. Коли був біля рецепції, побачив як обвинувачений та його друзі виходили з кафе та у них був чорний рюкзак, але не придав цьому значення. Хто з них трьох його забрав, не бачив. У кінці робочого дня, ОСОБА_5 зрозумів, що його рюкзак зник, вони на наступний день викликали поліцію, потім на камерах побачили, хто забрав рюкзак. Обвинувачений разом з друзями сиділи біля плестейшн, рюкзак лежав біля рецепції за столиком окремо, біля нього не було ніяких інших речей. 
Допитаний 19.08.2025 у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_4 прийшов до закладу з друзями після десятої ранку, поводив себе ввічливо, вони грали. Під вечір був невеликий конфлікт через джойстик, який впав. Потім все вирішилось, обвинувачений, коли уходив вибачився за свою поведінку. З камери відеоспостереження видно було, що він взяв його рюкзак, але він не бачив, як він це зробив. Рюкзак був чорного кольору марки «Кроп», в якому знаходились ноутбук Леново, документи, паспорт, диплом бакалавра, свідоцтва тощо. Залишив рюкзак біля адмін. стійки. Помітив відсутність під кінець того ж дня, на наступний день зрозумів, яким чином він пропав. 
Так, перед допитом потерпілий та свідки були ознайомленні із обсягом прав та обов`язків у кримінальному судочинстві, попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, наявності підстав казати їм неправду, судовим розглядом не встановлено. Їх показання є логічними, послідовими, узгоджуються та не суперечать як один одному, так і іншим доказам у справі.
Крім показань під час судового розгляду були дослідженні такі докази та процесуальні документи:
-витяг з ЄРДР відповідно до якого 01.02.2025 до 44 ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт про те, що 27.01.2025, приблизно 16:06 год, в умовах воєнного стану, невстановлена особа, знаходячись у приміщенні антикафе «Місце» за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, 24, шляхом вільного доступу таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ноутбук марки Lenovo IPG3, вартістю 38 000 грн, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втекла (арк. 1-3 т. 2);
-протокол огляду місця події від 28.01.2025, де зафіксований огляд антикав`ярні «Місце», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, буд. 24, вхід вільний, час роботи з 10 до 23 години кожного дня. У кав`ярні одразу ліворуч стійка адміністратора та гардеробні шафи. Далі ліворуч зала з диванами та столами, з якою є вихід на літню терасу. Обстановка візуально не порушена. На момент огляду відвідувачів немає. За стійкою адміністратора ліворуч знаходиться чорний диван зі столиком звідки була 27.01.2025 скоєна крадіжка рюкзака з ноутбуком Lenovo, який належить адміністратору кав`ярні ОСОБА_5 (арк. 10 т. 2);
-протокол зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису від 10.02.2025, які перебувають у володінні ФОП « ОСОБА_12 », що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II (арк. 16 т. 2);
-протокол зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису від 10.02.2025, які перебувають у володінні КП «ІНФО-РАДА-ДНІПРО» ДМР, з відеокамери «Безпечне місто», за адресою: м. Дніпро, перехрестя вул. Шевченка та вул. Січових стрільців (арк. 21 т. 2);
-протокол огляду від 11.02.2025 з фототаблицею відповідно до якого огляд проводився за адресою: м.Дніпро, вул. Михайла Грушевського, буд. 1. Предметом огляду є зарядний пристрій та ноутбук чорного кольору Lenovo на задній кришці якого присутній напис «IPG3 16ARH7» при відкритті кришки ноутбуку на екрані висвічується напис «Дзофеф Чосер» та віконце для введення паролю. Вказаний пристрій був добровільно виданий ОСОБА_4 (арк. 24-27 т. 2);
-заява ОСОБА_4 від 11.02.2025 написана власноруч, відповідно до якої ОСОБА_4 видає працівникам поліції ноутбук чорного кольору Lenovo, який йому подарував знайомий ОСОБА_13 (арк. 28 т. 2);
-протокол перегляду відеозапису від 12.02.2025, де свідок ОСОБА_8 на відеофайлі впізнав себе та свого знайомого ОСОБА_4 , з яким вони разом знаходились у закладі «Антикафе». ОСОБА_4 йде до диванів, які знаходились поруч з місцем, де вони відпочивали та бере до рук рюкзак чорного кольору, який після цього кладе поруч з їх речами. Далі, тримаючи у руках рюкзак, ОСОБА_4 направляється до виходу з приміщення «Антикафе»(арк. 38-41 т. 2);
- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.02.2025, де потерпілий ОСОБА_5 впізнав обвинуваченого за формою обличчя, носа, брів, як особу, яка 27.01.2025 приблизно о 16 год 38 хв за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, взяв рюкзак, що належить йому та покинув приміщення (арк. 49-51 т. 2);
- протокол перегляду відеозапису від 12.02.2025, де потерпілий ОСОБА_5 на відеофайлі бачить чоловіка, який йде до диванів, де знаходився рюкзак чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , бере його до рук та направляється до виходу з приміщення «Антикафе» (арк. 52-54 т. 2);
- копія електронного чека купівлі ноутбука Lenovo «IPG3 16ARH7» у розмірі 36 999 грн у ТОВ «ФТД РИТЕЙЛ» магазин «Фокстрот» (арк. 57-58 т. 2);
- скриншот електронного чека купівлі миши дротової ігрової «Logitech G102 Lightsync Black» у розмірі 1 199 грн (арк.59 т. 2);
- скриншот роздруківки чека купівлі чорного рюкзака у розмірі 749 грн у магазині «CROPP» (арк. 60 т. 2);
- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.02.2025, де свідок ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого за ромбовидною формою обличчя, формою носа, брів, як особу, яка 27.01.2025 приблизно о 16 год 38 хв за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, взяв рюкзак, що належить ОСОБА_5 та покинув приміщення (арк. 66-68 т. 2);
- протокол перегляду відеозапису від 12.02.2025, де свідок ОСОБА_11 на відеофайлі бачить чоловіка, який йде до диванів, де знаходився рюкзак чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , бере його до рук та направляється до виходу з приміщення «Антикафе» (арк. 69-71 т. 2);
- протокол перегляду відеозапису від 12.02.2025, де свідок ОСОБА_10 на відеофайлі впізнав ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , з якими вони разом знаходились у закладі «Антикафе». ОСОБА_4 йде до диванів, які знаходились поруч з місцем, де вони відпочивали та бере до рук рюкзак чорного кольору, який після цього кладе поруч з їх речами. Далі, тримаючи у руках рюкзак ОСОБА_4 направляється до виходу з приміщення «Антикафе» (арк. 76-79 т. 2);
- висновок експерта від 19.02.2025 за змістом якого, ринкова вартість викраденого майна станом на 27.01.2025, а саме: рюкзака торговельної марки «CROPP» артикул «2056Z-99X» чорного кольору у кількості 1 шт., становила: 426 грн 67 коп., ноутбука торговельної марки «Lenovo» лінійка «IdeaPad Gaming 3» модель «16ARH7» артикул «82SCOOAKRA» разом з зарядним пристроєм, чорного кольору у кількості 1 шт., становила: 30 666 грн 33 коп., миші дротової ігрової торговельної марки «Logitech» модель «G102 Lightsync Black» артикул «910-005823», чорного кольору, у кількості 1 шт., становила: 750 грн 00 коп. (арк. 89-95 т. 2);
- витяг з ЄРДР відповідно до якого 17.02.2025 до ЧЧ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що під час розслідування кримінального провадження №12025042150000134 від 02.02.2025, встановлено, що 27.01.2025 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні антикафе Місце» за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, буд. 24, умисно, таємно, шляхом крадіжки, незаконно заволодів паспортом, який належать гр. ОСОБА_5 (арк. 96 т. 2); 
- протокол перегляду відеозапису від 16.02.2025, де ОСОБА_4 на відеофайлі впізнав ОСОБА_8 та себе, де він заходить до кафе, потім через деякий час йде до диванів, які знаходились поруч з місцем, де вони відпочивали та бере до рук рюкзак чорного кольору, який йому не належить. Далі, тримаючи у руках рюкзак він направляється до виходу з приміщення «Антикафе». У подальшому він, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та товариш ОСОБА_14 йдуть по вул.Січових Стрільців у м. Дніпро (арк. 117-120 т. 2);
- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 26.02.2025, який проводився за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети II, 24, за участю понятих та ОСОБА_4 , де останній показав вхід до приміщення «Антикафе» та пояснив, що він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 27.01.2025 з 13 год 30 хв відпочивали у вказаному закладі. Далі показав сходи, які ведуть до закладу, маршрут за яким вони заходили до залу відпочинку, рецепцію де сидить адміністрація закладу. Також вказав на диван на якому знаходився рюкзак чорного кольору, який він взяв до рук та приблизно о 16 год 38 хв 27.01.2025 направився до виходу із закладу. Спустився по сходах та разом зі своїми товаришами направився до ТЦ Європа, а потім до закладу пограти в більярд, що знаходиться за адресою: вул. Старокозацька, 18 (арк. 127-133 т.2).
З огляду на принципи диспозитивності та змагальності, закріплені в ст. 22, 26 КПК України, суд розглянув кримінальне провадження на підставі наведених вище доказів, належність, допустимість та достовірність яких у суду сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.
Істотних порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості досліджених доказів, судовим розглядом не встановлено.
Клопотань про визнання доказів недопустимими стороною захисту також не заявлялось.
До показань обвинуваченого ОСОБА_4 , який заперечував свою причетність до скоєння кримінального правопорушення та повідомив, що випадково взяв рюкзак ОСОБА_5 та намагався при першій можливості повернути річ, суд ставиться критично і розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, враховуючи наступне. У власноруч написаній заяві про добровільне повернення майна ОСОБА_4 зазначив, що видає працівникам поліції ноутбук чорного кольору Lenovo, який йому подарував знайомий ОСОБА_13 . З цієї заяви вбачається, що він вважав ноутбук своєю власністю. З показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 слідує, що коли на вулиці вони помітили чужий рюкзак в руках у обвинуваченого, то запропонували йому повернути чужу річ власнику, на що ОСОБА_4 відмовився і зазначив, що зробить це пізніше, хоча так і не повернув. Свідок ОСОБА_10 підтвердив, що вони відкривали рюкзак, їм утрьох було відомо його вміст, а саме: ноутбук та документи державного зразка. Покази ОСОБА_4 , що він намагався якомога швидше повернути майно викликають сумнів у їх правдивості, враховуючи, що обвинувачений достовірно знав місце проживання потерпілого з документів, які знаходились у рюкзаку, але не зробив жодної спроби повернути майно. А щодо того, що обвинувачений не встиг віднести майно до правоохоронних органів, то на думку суду, часу з 27.01.2025 до моменту затримання - 13.02.2025, було більш, ніж достатньо для повернення майна. Що також підтверджує, що обвинувачений вирішив привласнити майно і документи, не маючи намір їх повернути. 
Для встановлення наявності у діях обвинуваченого корисливого мотиву не має значення момент виникнення такого мотиву, а також факт отримання тієї вигоди, яку обвинувачений мав намір отримати.
Про наявність корисливого мотиву у діях винної особи, яка таємно незаконно заволоділа майном потерпілого, свідчить той факт, що при реальній можливість повернути потерпілому викрадене майно, він розпорядився ним на власний розсуд.
Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, проаналізувавши усі докази, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; незаконному заволодінні важливим особистим документом – паспортом, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не має судимості, неодружений, дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, працездатний, але не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Верховний Суд звертав увагу на послідовну практику, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
У зв`язку з наведеним Верховний Суд зробив висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.
Надаючи оцінку поведінці обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, судом не встановлено підстав для визнання обставини, що пом`якшує покарання, щирого каяття обвинуваченого.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено, визнання судом самостійно обставин, що обтяжують покарання не узгоджуватиметься з положеннями ст. 337 КПК України.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один з яких є кримінальним проступком, ще одне - умисним корисливими тяжкими злочином; їх стадії - закінчені кримінальні правопорушення; форму вини - прямий умисел; загальну кількість кримінальних правопорушень - два; їх конкретні обставини; особу обвинуваченого, його відношення до скоєного; відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання; досудову доповідь.
Згідно з положень ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України у зв`язку з відсутністю кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції інкримінованих злочинів, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 128, 368, 370, 373, 374 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_4  винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання: 
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. 

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Захід забезпечення кримінального провадження щодо  ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № Д19/113-25/1174-ТВ від 19.02.2025 у розмірі 2 387 грн 70 коп.

Речові докази:
- диск з відеоматеріалами моменту крадіжки в приміщенні закладу «Антикафе Місце» – залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- диск з відеозаписом моменту пересування особи за адресою: м. Дніпро, перехрестя вул. Шевченка та вул. Січових стрільців – залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- ноутбук марки «Lenovo» моделі «IPG3 16ARH7» разом з зарядним пристроєм у кількості 1 шт. – вважати повернутим власнику ОСОБА_5 . 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Головуюча суддя        ОСОБА_1