Справа № 333/11176/25
Провадження № 2/626/820/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
21.04.2026 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Дудченка В.О., 
за участю секретаря – Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берестин, в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в сумі 16601,69 грн. та сплаченого судового збору в сумі 2422,40грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно протоколу серія ОБ № 061748 від 07.01.2020 року, ОСОБА_1 07.01.2020 року о 19 год. 00 хв. по вул. Гоголя в м. Кам`янка-Дніпровська, керуючи автомобілем ЗАЗ Таврія н/з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV4 н/з НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі дороги. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Згідно протоколу серія ОБ 061728 від 07.01.2020 року, ОСОБА_1 07.01.2020 року о 19 год. 00 хв. по вул. Гоголя в м. Кам`янка-Дніпровська, керував автомобілем ЗАЗ Таврія н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння проводився лікарем в КУ ««Камянсько-Дніпровська ЦРЛ».
При розгляді адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, винним себе визнав.
Постановою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.02.2020 року ОСОБА_1 було визнано винним за ст.124 та ч.1 ст.130 та призначене остаточне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. 
При цьому між цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля TOYOTA RAV4 н/з НОМЕР_2 була застрахована.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено акт.
На підставі даного страхового акту ПрАТ «СК Євроніс Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 16601,69грн. 
Згідно з абзацом «в» п.п. 38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідачем, підтверджується Постановою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.02.2020 року якою ОСОБА_1 було визнано винним за ст.124 та ч.1 ст.130 та призначене остаточне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Відтак, відповідач зобов`язаний компенсувати на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16601,69 грн.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 24.03.2026 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідач, у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив не надав.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Згідно протоколу серія ОБ № 061748 від 07.01.2020 року, ОСОБА_1 07.01.2020 року о 19 год. 00 хв. по вул. Гоголя в м. Кам`янка-Дніпровська, керуючи автомобілем ЗАЗ Таврія н/з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV4 н/з НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі дороги. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Згідно протоколу серія ОБ 061728 від 07.01.2020 року, ОСОБА_1 07.01.2020 року о 19 год. 00 хв. по вул. Гоголя в м. Кам`янка-Дніпровська, керував автомобілем ЗАЗ Таврія н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння проводився лікарем в КУ ««Камянсько-Дніпровська ЦРЛ».
При розгляді адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, винним себе визнав.
Постановою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.02.2020 року ОСОБА_1 було визнано винним за ст.124 та ч.1 ст.130 та призначене остаточне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. 
При цьому між цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля TOYOTA RAV4 н/з НОМЕР_2 була застрахована.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено акт.
На підставі даного страхового акту ПрАТ «СК Євроніс Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 16601,69грн. 
Згідно з абзацом «в» п.п. 38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідачем, підтверджується Постановою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.02.2020 року якою ОСОБА_1 було визнано винним за ст.124 та ч.1 ст.130 та призначене остаточне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Крім того, існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України» та від 28.10. 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії»).
Враховуючи, що ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль ЗАЗ Таврія н/з о8818ЯТ, сталась з вини водія ОСОБА_1 , а ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було здійснено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, суд вважає, що позивач має право вимоги на відшкодування шкоди в порядку регресу.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 16601,69 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «Євроніс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу – задовольнити.
Стягнути у порядку регресу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (ВПО: АДРЕСА_2 , на користь ПАТ «Страхова компанія «Євроніс Україна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16601,69 грн. (шістнадцять тисяч шістсот одну гривню 69 коп).
Стягнути у порядку регресу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (ВПО: АДРЕСА_2 на користь ПАТ «Страхова компанія «Євроніс Україна» судовий збір в сумі 2 442,40 грн. (дві тисячі чотириста сорок дві гривні 40 коп).
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене удень його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя