Провадження № 1-кп/582/44/25

Справа № 582/637/25

Копія

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" березня 2026 р.
Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
з участю прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 квітня 2025 року за №62025170040006077 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вугледар Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 умовно достроково звільнений від відбування покарання для проходження військово служби за контрактом, згідно ст. 81-1 КК України 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,- 
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 (справа № 575/1088/23, провадження № 1-в/191/221/25), розглянуто подання Державної установи «Синельниківська виправна колонія №94» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військово служби за контрактом, згідно ст. 81-1 КК України, та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно вказаної ухвали суду, визнано наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання та для проходження військової служби за контрактом, визначених ст. 81-1 КК України та ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо запровадження інституту умовно-дострокового звільнення осіб від відбування покарання для безпосередньої їх участі в обороні країни, захисті її незалежності та територіальної цілісності» від 08.05.2024 № 3687-ІХ та звільнено умовно-достроково ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №79 від 18.03.2025 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 3-го стрілецького спеціалізованого відділення 1-го стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 . 
Із 18.03.2025 солдат ОСОБА_4 вважається таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №72 від 11.03.2025 молодшого лейтенанта ОСОБА_6 призначено на посаду заступника командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 .
Згідно положень ст. ст. 29 - 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступника командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_6 за своїм службовим становищем та військовим званням є безпосереднім начальником для солдата ОСОБА_4 .
Під час проходження військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 відповідно положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 125, 126, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь», і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, близько 11 год. 24 хв. 07.04.2025, перебуваючи у с. Курмани Роменського району Сумської області, у присутності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира спеціалізованої стрілецької роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_11 за №160/86дск від 07.04.2025 щодо зайняття в розпорядженні командира НОМЕР_2 об ТрО визначених рубежів оборони в районі АДРЕСА_2 , доведеного заступником командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_6 .
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 в обсязі висунутого обвинувачення за ч. 4 ст. 402 КК України винним себе не визнав, та пояснив, що за власним бажанням мобілізувався в березні 2022 року для захисту України та служив в різних частинах водієм з підвозу БК. Така військова облікова спеціальність зазначена і у його військовому квитку. Після його засудження, він був умовно-дострокового звільнений у зв`язку з підписанням контракту для продовження проходження служби. 
Перед укладенням контракту він спілкувався з рекрутером, якого повідомив про те, що він є водієм і готовий служити водієм. Під час підписання контракту ОСОБА_4 з його текстом не знайомився, йому дали підписати лише останні сторінки, копію контракту він не отримав, тому він не знав, що за контрактом зарахований на посаду стрільця. 
7 квітня 2025 року йому заступником командира роти ОСОБА_6 було доведено наказ щодо зайняття рубежів в районі населеного пункту Гуєво Курської області. Він відмовився виконувати цей наказ та пояснив командиру, що він є водієм і може виконувати обов`язки водія, а не стрільця, як зазначено в наказі, оскільки він базову військову підготовку як стрілець не проходив. Однак командир його пояснення проігнорував. Факт відмови його від виконання наказу був зафіксований на відео. Відео знімали кілька разів, як пояснив йому командир це було зроблено у зв`язку з тим, що зі слів останнього, виникли технічні проблеми з відеозаписом. 
Позицію ОСОБА_4 підтримав його захисник, яких вважає, що в його діях відсутній склад злочину, який передбачено ч. 4 ст. 402 КК України. 
Захисник не заперечує , що ОСОБА_6 є безпосереднім начальником ОСОБА_4 та мав право віддавати останньому накази. Але, відповідно п. 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) зобов`язаний не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду.
Однак, як встановлено під час судового розгляду, відповідно до даних військового квитка, ОСОБА_4 має військово облікову спеціальність – водій. Дані про проходження ним перепідготовки на військово облікову спеціальність стрілець відсутні. Той факт, що ОСОБА_4 раніше служив водієм, не дає підстави стверджувати, що він має бойовий досвід, посвідчення про УБД останній не має. Отже наказ, відданий ОСОБА_4 незаконний, що відповідно до ст. 41 КК України виключає відповідальність за його не виконання.
Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, його винуватість підтверджується показаннями свідків, а також сукупністю досліджених фактичних даних, які містяться у документах, які є належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми доказами для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Так, з ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 встановлено, що нею було задоволене клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_4 та звільнено його умовно-достроково від відбування покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024 у виді позбавлення волі на невідбуту частину 4 роки 4 місяці 24 дні для проходження військової служби за контрактом. Встановлено відносно засудженого ОСОБА_4 адміністративний нагляд строком на 12 місяців із встановленням певних обмежень (т. 1 а.с.147-150).
З дослідженого Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового та сержантського складу (т.1 а.с.143-146) встановлено, що він укладений між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдатом стрільцем стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 . ВОС-100915А, про таке: громадянин України ОСОБА_4 , ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок і проходження військової служби, добровільно бере на себе зобов`язання: проходити військову службу в Збройних Силах України протягом строку дії Контракту на всій території України або за її межами в порядку, визначеному законодавством, а в разі настання особливого періоду - і понад встановлений строк Контракті відповідно до вимог, визначених пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України "Про військовій обов`язок і військову службу"; свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників); знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строку Контракту, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.
Також судом досліджено заяву ОСОБА_4 , адресовану начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.02.2025, відповідно до якої він просить розглянути його кандидатуру щодо прийняття в добровільному порядку на військову службу за контрактом на посаду (не зазначено) військової частини НОМЕР_1 . З порядком проходження військової служби за контрактом ознайомлений. 
Крім того, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами : 
- Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2025 (по стройовій частині) ОСОБА_13 №79 від 08.12.2022, відповідно до яких солдата ОСОБА_4 прийнятого на військову службу за контрактом відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18 березня 2025 року №77-РС, призначено на посаду стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 . З 18 березня 2025 року зарахувати до списків особового складу на всі види забезпечення та вважати таким, що справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків. Вислуга років у ЗСУ станом на 18.03.2025 становить : календарна – 02 роки 04 місяці 04 дні (т.1 а.с.152). 
- Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2025 № 72, відповідно до якого вважати таким, що перемістився на нову посаду в/ч НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_6 на посаду Заступника командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , з 11.03.2025 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (т.1 а.с. 133);
- Бойовим розпорядженням №160/86дск від 07.04.2025 командира спеціалізованої стрілецької роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , капітана ОСОБА_14 відповідно до якого на виконання вимог бойового розпорядження командира НОМЕР_3 обр ТрО №162/977дск від 17.03.2025 стрільцю 3-го стрілецького спеціалізованого відділення 1-го взводу солдату ОСОБА_4 наказано в розпорядженні командира НОМЕР_2 об ТрО зайняти визначені рубежі оборони в районі АДРЕСА_2 (т.1 а.с.130);
- Актом відмови від 07.4.2025 ОСОБА_4 від виконання бойового розпорядження, в якому ОСОБА_4 власноруч зазначив, що він відмовляється від виконання бойового розпорядження «у зв`язку з посадою стрільця, готовий на посаді водія». Бойове розпорядження доводилося на ППД в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 (т.1.а.с.131);
- Копією медичної характеристики, з якої встановлено, що солдат ОСОБА_4 знаходився на медичному забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 з 18.03.2025. До медичної роти за медичною допомогою не звертався ( т.1 а.с.132);
- Матеріалами службового розслідування, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2025 №1091 (т.1 а.с.168-210). Так зі змісту Акта службового розслідування за фактом відмови, вбачається, що начальником служби інженерно інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_15 , було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов відмови від виконання бойового наказу стрільцем 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 взводу стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 . В ході службової розслідування було встановлено, що стрілець З стрілецького спеціалізованого відділення 1 взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 18.03.2025 року. Відповідно до рапорту командира спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_16 від 08.04.2025 вх. № 3275, об 11:24 ранку 07.04.2025 року під час зачитування бойового розпорядження командира стрілецької спеціалізованої військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_16 від 07.04.2025 №160/86дск заступником командира роти спеціалізованої роти з психологічної підтримки персоналу молодшим лейтенантом ОСОБА_6 стрілець 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 відмовився від виконання бойового розпорядження командира спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_16 від 07.04.2025 року №160/86дск зайняти встановлені рубежі оборони в районі АДРЕСА_2 . Свідками відмови були головний сержант стрілецької спеціалізованої роти «Шквал» сержант ОСОБА_17 , санітарний інструктор евакуаційного відділення медичної роги сержант ОСОБА_18 , командир 1-го кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти "ШКВАЛ" молодший сержант ОСОБА_19 . Факт відмови від виконання бойового розпорядження зафіксовано відеозаписом.
Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Вчинення дій, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення стали можливими внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідального ставлення до виконання обов`язків військової служби солдатом ОСОБА_4 . За наслідками службового розслідування запропоновано за відмову від виконання наказу командира, особисту недисциплінованість, порушення вимог ст. ст. 2, 24 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16,49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та у відповідності до вимог н. «В» етапі 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 накласти дисциплінарне стягнення - « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;
- Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1094 від 02.05.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за відмову від виконання бойового наказу» з якого вбачається, що за відмову від виконання наказу командира, особисту недисциплінованість, порушення вимог ст. ст. 2. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", ст. ст. 9,11,12,14, 16,49,127,128,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та у відповідності до вимог п. «В» статті 48 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України на стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової чистини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення - « ОСОБА_20 » (т.1 а.с.209-210).
- Витягом з ЄРДР №62025170040006077 від 07.04.2025, відповідно до якого 07.04.2025 внесено повідомлення про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_4 18.11.1985, ЗСУ-вч- НОМЕР_1 , солдат за контрактом, стрілець 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , 07.04.2025 близько 11 години 24 хв., в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 за №160/86дск від 07.04.2024 у АДРЕСА_3 (т.1 а.с.121);
- Протоколом зняття (отримання, вилучення) показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото,-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 07.04.2025 відповідно до якого здійснено зняття показань з записуючого пристрою: камери КСЯОМІ YDXJ01FM серійний номер 16293/00043718 шляхом копіювання відеозаписів щодо оголошення наказу військовослужбовцю ОСОБА_4 від 07.04.2025, за назвою: 2025-04-07, на матеріальний носій інформації: оптичний диск DVD-R (Media) 4.7 Gb., який наданий заступником керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_21 (т.1 а.с.214-215);
- Протоколом огляду від 07.04.2025 оптичного диску для лазерних систем зчитування DVD-R (Media) 4.7 Gb та відеофайлу на ньому «2025-04-07» на якому зафіксовано доведення суті бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 за №160/86дск від 07.04.2025 солдату ОСОБА_4 з додатком до нього оптичним диском DVD-R (Media) 4.7 Gb., (т.1 а.с.216-221);
- Копією військового квитка на ім`я ОСОБА_4 , з якого встановлено, що він був призваний у ЗСУ 01.03.2022, проходив службу в різних військових частинах як водій, мав дозвіл на носіння зброї (т.2 а.с.152-159). 
В судовому засіданні відтворено відеофайл «2025-04-07» з диску DVD-R (Media) 4.7 Gb. З дослідженого файлу встановлено, що 07.04.2025 об 11-24 в н.п. Курмани в присутності медика ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 заступником командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 зачитано бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 за №160/86дск від 07.04.2025 відповідно до якого солдату ОСОБА_4 стрільцю 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наказано в розпорядженні командира НОМЕР_2 об ТрО зайняти визначені рубежі оборони в районі АДРЕСА_2 . Після оголошення бойового розпорядження солдат ОСОБА_4 повідомив, що він відмовляється виконувати бойове розпорядження на посаді стрільця. ОСОБА_4 попереджено про наслідки його відмови від виконання наказу за ст. 402 КК України (т.1 а.с.221). 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він займає посаду заступника командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині за контрактом. Відповідно до умов контракту він був призначений на посаду стрільця стрілецької спеціалізованої роти «Шквал». 07 квітня 2025 року в н.п. Курмани за місцем тимчасової дислокації роти «Шквал» він довів до відома солдата ОСОБА_4 бойове розпорядження про зайняття в розпорядженні командира НОМЕР_2 об ТрО визначених рубежів оборони в районі АДРЕСА_2 . При цьому були також присутні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та санінструктор, прізвища якого свідок не пам`ятає. Після відання наказу ОСОБА_4 відмовився виконувати наказ, мотивуючи його тим, що він не може виконувати наказ як стрілець, але згоден виконувати його як водій. ОСОБА_6 переконував його виконати наказ, роз`яснював наслідки відмови, але ОСОБА_4 залишився на своїй позиції і наказ не виконав. Відмова ОСОБА_4 від виконання наказу була зафіксована на відео. Скільки раз це відео записувалось свідок не може сказати, оскільки не пам`ятає. Можливо не раз та це зумовлене якимись технічними проблемами. 
Свідок також пояснив, що оскільки ОСОБА_4 раніше проходив військову службу, то йому не було обов`язково проходити базову військову підготовку. В відомчих наказах, реквізити яких свідок на разі не пам`ятає, зазначено, що проходити БЗВП потрібно тільки особам які служили більш ніж 5 років тому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 , а стрілецька спеціалізована рота «Шквал» є структурним підрозділом цієї частини. ОСОБА_4 свідок особисто не знав. На початку квітня 2025 року командир бригади віддав йому розпорядження доставити в н.п. Курмани співробітників ВКР та ВСП через відмову бійця від виконання наказу. Коли він прибув до н.п. Курмани, там познайомився з ОСОБА_4 , який відмовився виконувати наказ мотивуючи свою відмову тим, що він водій та не буде виконувати обов`язки стрільця. Також ОСОБА_4 пояснював, що він при укладанні контракту погоджувався на посаду водія. Під час бесіди з ОСОБА_22 , яка тривала більше години, працівники ВКР та ВСП його переконували виконати наказ та роз`яснювали наслідки його не виконання. Але ОСОБА_4 відмовився його виконувати. Тоді факт відмови був зафіксований на відео. Скільки раз знімали цю відмову свідок не може вказати, можливо і не один раз. ОСОБА_4 скарг на стан здоров`я не висловлював. Свідок вважає, що військова облікова спеціальність ОСОБА_4 стрілець. Чи має ОСОБА_4 статус УБД та чи проходив він базову військову підготовку свідок не знає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він займає посаду головного сержанта стрілецької спеціалізованої роти «Шквал», а ОСОБА_4 є його безпосереднім підлеглим. Він був свідком доведення заступника командира стрілецької спеціалізованої роти «Шквал» ОСОБА_6 на початку квітня 2025 року бойового розпорядження (наказу) про необхідність зайняття оборонних позицій на визначеному рубежі оборони ОСОБА_4 . Від виконання цього наказу ОСОБА_4 відмовився. Крім нього свідками відмови були ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та медик, прізвище якого свідок не пам`ятає. Ці події відбувалися в н.п. Курмани в місці тимчасової дислокації роти. 
ОСОБА_4 в роті служив недовго з березня 2025 року, але справив на свідка позитивне враження як відповідальний солдат, до відмови від виконання наказу він виконував бойові накази і свідок не мав до нього зауважень. 
ОСОБА_4 прийшов служити по спецконтракту, як особа яка була засуджена. Свідок особисто спілкувався з ОСОБА_4 щодо мотивів його укладення та переконався в тому, що укладення контракту з боку ОСОБА_4 було добровільним. Свідок вважає, що військова облікова спеціальність ОСОБА_4 стрілець. Свідок стверджує, що відповідно до наказу Головнокомандувача та МОУ програма базової військової підготовки проводиться для тільки військовослужбовців, які не проходили військову службу або з часу їх служби минуло більше 5 років, а тому ОСОБА_4 проходити БЗВП не було необхідності. 
Суд зазначає, що відповідно до п. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
За приписами п.35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.
Під наказом розуміється одна з форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. Наказ завжди має бути конкретним.
В межах розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що 07 квітня 2025 року заступником командира стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 зачитано бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 за №160/86дск від 07.04.2025 відповідно до якого солдату ОСОБА_4 стрільцю 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наказано в розпорядженні командира НОМЕР_2 об ТрО зайняти визначені рубежі оборони в районі АДРЕСА_2 . 
Така вимога є конкретною, чітко сформульованою та не допускає подвійного тлумачення, то вона повністю відповідає ознакам наказу в розумінні Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
За п.6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Згідно з ч. 2 ст. 41 КК України наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до п.35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Також відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як вбачається з досліджених доказів, зокрема пояснень обвинуваченого, змісту контракту, ОСОБА_4 добровільно уклав його, хоча мав реальну можливість відмовитися від його укладання. Уклавши контракт, він погодився виконувати обов`язки стрільця. Контракт підписаний особисто ОСОБА_4 , крім того на його останній сторінці (а.с.146 т.1) є власноручна відмітка ОСОБА_4 проте, що він отримав другу копію примірника контракту. Факт підписання контракту особисто ОСОБА_4 не заперечується. З огляду на те, що контракт є угодою, укладається в добровільному порядку, ОСОБА_4 погодився на його укладання, підписав його особисто, після його укладання не звертався до командира частини з заявою про неотримання примірника контракту, не вживав дій щодо його розірвання з мотивів незгоди з ним чи у зв`язку з введення його в оману щодо умов служби, суд вважає, що пояснення обвинуваченого щодо не отримання другого примірника контракту та, у зв`язку з цим перебуванні його в невіданні, за якою спеціальністю він має проходити службу є такими що не відповідають встановленим обставинам справи. 
Судом також встановлено, що наказ є законний, сформульований виразно, чітко й зрозуміло, не допускає подвійного тлумачення та є реальним для виконання.
Матеріали провадження також не містять будь-яких відомостей про те, що відданий ОСОБА_6 наказ оскаржувався стороною захисту до керівництва вищого рівня або до суду, як і не містить будь-яких посилань на обставини та відповідні докази, які б могли об`єктивно перешкодити ОСОБА_4 його виконати. 
Як вбачається з військового квитка ОСОБА_4 , останній проходив військову службу з березня 2022 року, отримав зброю, з його пояснень уміє нею користуватися, що свідчить про те, що він мав бойовий досвід, а тому зауваження сторони захисту щодо обов`язкового проходження ним БЗВП суд також відхиляє.
З огляду на зазначене, суд ставиться критично до показань обвинуваченого ОСОБА_4 в частині відсутності у його діях, ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, оскільки вони є суперечливими, спростовуються сукупністю досліджених судом доказами, і спрямовані на спробу обвинуваченого уникнути покарання.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що непокора військовослужбовця є злочином із формальним складом, а отже кримінальна відповідальність за його вчинення не залежить від настання суспільно небезпечних наслідків. 
Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України безпосередньо досліджені судом докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у відкритій відмові виконати наказ начальника, тобто непокорі, вчинена в умовах воєнного стану, доведена поза розумним сумнівом, а тому кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст. 402 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, є тяжким злочином.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: 
- характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, яке є небезпечним тяжким військовим злочином, оскільки вчинений під час широкомасштабної збройної агресії російської федерації відносно України та введеного воєнного стану, який посягає на встановлений порядок підлеглості та військової честі і породжує неорганізованість та безладдя у військових частинах, а отже безсумнівно негативно позначається на боєготовності та боєздатності військових формувань;
- дані про особу обвинуваченого, який не одружений, з його слів не має близьких родичів, проходить військову службу за контрактом, раніше судимий за ч.5 ст. 407 КК України.
З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.402 КК України, а саме у виді позбавлення волі. 
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає суспільним інтересам та інтересам держави за умов введеного на території України воєнного стану, а отже відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 КК України стосовно дотримання мети.
Відповідно до ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину 4 роки 4 місяці 24 дні для проходження військової служби за контрактом, до покарання за цей злочин за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 208 КПК України був затриманий о 19 годині 02 годині 07.04.2025.
Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.06.2025 із визначенням суми застави у розмірі 15 140 грн.
Ухвалою Недригайлівського районного суду від 04.06.2025 про призначення судового розгляду продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави 32 280 грн який в подальшому неодноразово продовжувався. Ухвалою Недригайлівського районного суду від 09.02.2026 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави 32 280 грн продовжено до 07.04.2026. Суд вважає, що цей запобіжний захід слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Крім того, враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за даним вироком час його попереднього ув`язнення, а саме в період з 07.04.2025 включно, із розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили. 
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період з 07 квітня 2025 року включно по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 32 280 грн - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Суддя:підпис З оригіналом згідно 
Суддя: ОСОБА_1