Справа № 420/39385/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , підпадає під дію пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153, якою передбачено, що винагорода виплачується в повному обсязі, тобто у розмірі 1 мільйон гривень. Усі визначені Постановою Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 у його випадку дотримані, а саме: 1) на момент початку служби позивачу виповнилось 22 повних роки (23.08.2000 року народження), тобто він розпочав службу до досягнення 25-річного віку; 2) він почав проходження служби 02.03.2022 та військову присягу прийняв 03.03.2022, тобто призваний під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 №64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 №2102-IX, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 22.09.2022; 3) брав участь у бойових більш ніж 6 місяців, що підтверджено довідкою про безпосередню участь особи у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 від 27.02.2024 №457; 4) не притягувався два або більше разів за сукупністю до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився. Відтак, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка на підставі пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 має право на призначення та виплату в повному обсязі одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень за тривалість проходження служби військовослужбовцям, які до досягнення 25-річного віку уклали контракт на проходження військової служби.
11.08.2025 Позивач звернувся із рапортом до Військової частини НОМЕР_1 .
Незважаючи на те, що з моменту подання рапорту сплинуло більш як 4 (чотири місяці) відповідач протиправно не здійснив збір документів, навіть враховуючи той факт, що ОСОБА_1 проходив військову службу в єдиній військовій частині НОМЕР_1 та обов`язок з формування необхідних документів покладений, зокрема, на відповідача згідно окремого доручення Міністра оборони №999/уд від 20 лютого 2025 року). Неодноразові адвокатські запити, направлені на адресу відповідача також залишились без відповіді.
Разом з тим, відповідач надав позивачу акт попередньої перевірки законності нарахування одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах, складений військовою частиною НОМЕР_3 від 06.11.2025, в якому зазначено про ненадання необхідного пакету документів для призначення одноразової грошової винагороди, а саме витяги з послужного списку або копій обліково-послужних карток або довідок про проходження служби; відсутня копія службової картки, відсутня довідка про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (за формою, що передбачена розпорядженням командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.02.2025 №116/14/17191).
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати йому одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень та такою, що порушує його права та законні інтереси.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 02.12.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
17.12.2025 року за вхід.№ЕС/132200/25 надійшов відзив на позов, в якому наголошено на необґрунтованості вимог позивача. Відповідно до рапорту військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 поданого 11.08.2025 року (вх. 2718), з проханням про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими громадянами військової служби у Збройних Силах України, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» , у якому зазначається, що солдат ОСОБА_1 брав участь у бойових діях (більше шести місяців) зокрема у період з 30.06.2023 по 26.02.2024 підтверджуючи дані умови Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (Додаток 6) від 27.02.2025 №457.
Відповідно до окремого доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 №5601/уд відповідно до пункту 1 абзацу 4 щодо отримання інформації про сумарну кількість днів безпосередньої участі вказаних військовослужбовців у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій для виплати Винагороди або Допомоги у відповідності до Постанови №153 від 11.02.2025 та доручення (обов`язково врахувати, що довідка зазначена в Додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій та довідка за формою, наведеною у додатку 1 окремого доручення Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з не є документами, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях лише в районах ведення воєнних (бойових) дій, оскільки ці довідки також підтверджують участь в інших місцях виконання завдань).
Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються кожного місяця на підставі видання Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України, які визначають район безпосередньої участі в бойових діях.
У період з 30.06.2023 по 26.02.2024 перебуваючи в складі ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м. Одеса, Одеської області – м. Одеса НЕ ВХОДИЛА в райони ведення бойових дій та не є підставою враховувати даний період для врахування днів щодо реалізації постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 та виплати 1 млн гривень.
Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», в частині зазначається категорія військовослужбовців які, брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій.
У період проходження військової служби з 02.03.2022 по теперішній час солдат ОСОБА_1 безпосередню участь у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_1 не приймав, а був відряджений для виконання завдань за призначенням. Це підтверджується витягами із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині).
Відповідно до роз`яснень Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/28126 від 08.12.2025 у вигляді «питань-відповідей», де зазначено, що військовослужбовець, який був відряджений до військової частини, де брав безпосередню участь у бойових діях – військова частини, в якій військовослужбовець проходить військову службу за необхідності повинна здійснити відповідні запити до інших військових частин та узагальнити отримані дані для подальшого нарахування винагороди.
Військова частина НОМЕР_1 , в межах своїх повноважень, направила запити до військових частин до яких був відряджений ОСОБА_1 :
Запит №0528/114/2132 від 02.12.2025;
Запит №0528/114/2131 від 02.12.2025.
На момент подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідь з підтверджуючими документами про приймання безпосередньої участі в бойових діях до військової частини НОМЕР_1 не надходила.
25.12.2025 за вхід.№ЕС/136523/25 надійшла відповідь на відзив, в якій наголошено, що у період проходження військової служби він відряджався до військових частин НОМЕР_4 , НОМЕР_5 для виконання бойових завдань та відповідно брав безпосередню участь у бойових діях.
Так, позивач згідно наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 07.02.2023 р. №38 відряджався в оперативне угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з 08.02.2023.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 08.02.2023 р. №39 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання бойових завдань в польових умовах за призначенням, з 08.02.2023.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 07.06.2023 р. №162 ОСОБА_1 , з 07.06.2023 р. вибув з відрядження з району виконання бойових завдань за призначенням, з відрядження відповідно до бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №2393/5/700 від 06.06.2023, з району виконання бойових завдань за призначенням у польових умовах.
Документи на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях у вказаний період наявні у позивача, а також накази командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 08.02.2023 №39, командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 07.06.2023 №162, позивачем долучались під час подання рапорту та долучені до позовної заяви.
Крім того, представник позивача зазначає, що позивач брав участь у бойових діях, що підтверджено, зокрема, наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 08.02.2023 №39 ОСОБА_1 , згідно якого позивач прибув і приступив до виконання бойових завдань в польових умовах за призначенням, з 08.02.2023, а також наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 07.06.2023 №162, згідно з яким ОСОБА_1 , з 07.06.2023 вибув з відрядження з району виконання бойових завдань за призначенням, з відрядження відповідно до бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №2393/5/700 від 06.06.2023, з району виконання бойових завдань за призначенням у польових умовах; а також відповідними наказами військової частини НОМЕР_1 .
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_8 , виданого 23.09.2016, орган, що видав 5135.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_9 від 20.03.2024.
Позивач був прийнятий на військову службу під час мобілізації 02.03.2022 року та військову присягу прийняв 03.03.2022 року, тобто прийнятий на військову службу під час воєнного стану у віці до 25 років до 13.02.2025 року, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_10 від 14.06.2022.
У період з 02.03.2022 до теперішнього часу ОСОБА_1 проходить військову службу у військової частині НОМЕР_1 .
11.08.2025 р. (зареєстровано за №2718 від 11.08.2025 р.) ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень, в якому зазначено: «… Я брав участь у бойових діях (більше шести місяців), зокрема у періоди з 30.06.2023 по 26.02.2024 року…
… Прошу Вас клопотати перед вищим командуванням про виплату мені одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Відповідь на рапорт від Військової частини НОМЕР_1 позивач не отримав.
Військовою частиною НОМЕР_3 складено Акт попередньої перевірки законності нарахування одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах від 06.11.2025, в якому зазначено про ненадання необхідного пакету документів для призначення одноразової грошової винагороди, а саме витяги з послужного списку або копій обліково-послужних карток або довідок про проходження служби; відсутня копія службової картки, відсутня довідка про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (за формою, що передбачена розпорядженням командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.02.2025 №116/14/17191).
Крім цього судом встановлено наступне.
Наказом №204 від 09.08.2022 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 відряджений до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », населений пункт Мішково-Погорілове з 10.08.2022 року.
Наказом №261 від 05.10.2022 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », АДРЕСА_1 .
Наказом №38 від 07.02.2023 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 відряджений до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 08.02.2023 року.
Наказом №159 від 08.06.2023 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 08.06.2023.
Наказом №114 від 19.04.2024 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 відряджений до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 19.04.2024 року.
Наказом №234 від 17.08.2024 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 17.04.2024.
Також судом встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 засобами « ІНФОРМАЦІЯ_5 » направила запит від 02.12.2025 №0528/114/2131 до командира військової частини НОМЕР_4 : «На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 1 лютого 2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час дії воєнного стану" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 202-року №942, окремого доручення Міністра оборони У країни від 26 вересня 2025 №5601/уд та з метою організації роботи щодо створення (отримання) інформації про сумарну кількість днів безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, прошу Вас надати відповідні документи на молодшого сержанта ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , військовий квиток: серія НОМЕР_10 , виконував бойові спеціальні завдання в період з 19.04.24 по 16.08.24, з 03.01.25 по 31.01.25, а саме:
- довідку про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин оформлень за формою, зазначеною в окремому дорученні Міністра оборони України від 26.09.2025 №5601/уд (Додаток 1);
- витяг з бойового наказу (бойового розпорядження);
- витяг з журналу бойових дій (вахтового, навігаційно-вахтового навігаційного журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення;
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій.»
Військова частина НОМЕР_1 засобами « ІНФОРМАЦІЯ_5 » направила запит від 02.12.2025 №0528/114/2132 до командира військової частини НОМЕР_5 : «На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 1 лютого 2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час дії воєнного стану" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 202-року №942, окремого доручення Міністра оборони У країни від 26 вересня 2025 №5601/уд та з метою організації роботи щодо створення (отримання) інформації про сумарну кількість днів безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, прошу Вас надати відповідні документи на молодшого сержанта ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , військовий квиток: серія НОМЕР_10 , виконував бойові спеціальні завдання в період з 08.02.2023 по 07.06.2023, а саме:
- довідку про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин оформлень за формою, зазначеною в окремому дорученні Міністра оборони України від 26.09.2025 №5601/уд (Додаток 1);
- витяг з бойового наказу (бойового розпорядження);
- витяг з журналу бойових дій (вахтового, навігаційно-вахтового навігаційного журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення;
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій.»
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».
Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.
Судовий контроль за суб`єктами владних повноважень, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.
Спірним питанням у даній справі, на переконання позивача, є наявність у нього права на отримання грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах. Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, №478/2025 від 14.07.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (див. рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002).
Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (див. рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В подальшому, постановою КМУ від 30 липня 2025 р. №942 були внесені зміни до постанови №153.
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови №153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Як встановлено судом, 11.08.2025 р. (зареєстровано за №2718 від 11.08.2025 р.) ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень, в якому зазначено: «… Я брав участь у бойових діях (більше шести місяців), зокрема у періоди з 30.06.2023 по 26.02.2024 року…
… Прошу Вас клопотати перед вищим командуванням про виплату мені одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Відповідь на рапорт від Військової частини НОМЕР_1 позивач не отримав.
Судом встановлено, що на підтвердження участі у бойових діях з 30.06.2023 по 26.02.2024 позивачем надано довідку В/Ч НОМЕР_1 від 27.02.2024 №457 (наявна у справі), яка підтверджує участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в складі ОСУВ «Одеса» м. Одеса Одеської області.
Враховуючи вищевказане, вирішуючи вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду, суд зазначає наступне.
У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В той же час, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не досліджено та не надано оцінку відповідності позивача кожній з необхідних умов, визначених Постановою №153 та достатності наданих документів.
Отже, вимоги позивача щодо не виплати та не нарахування йому одноразової грошової винагороди в розмірі 1 000 000 грн., на переконання суду, є передчасними.
Належним способом захисту, за встановлених обставин, є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт від 11.08.2025 №2718 ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» за період з 30.06.2023 по 26.02.2024 року.
Окремо судом встановлено, що Наказом №204 від 09.08.2022 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 відряджений до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », населений пункт Мішково-Погорілове з 10.08.2022 року.
Наказом №261 від 05.10.2022 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », АДРЕСА_1 .
Наказом №38 від 07.02.2023 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 відряджений до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 08.02.2023 року.
Наказом №159 від 08.06.2023 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 08.06.2023.
Наказом №114 від 19.04.2024 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 відряджений до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 19.04.2024 року.
Наказом №234 від 17.08.2024 командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 17.04.2024.
Разом із тим, за правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2024 року у справі №560/12539/22, від 28 травня 2024 року у справі №560/1200/23, від 06 червня 2024 року у справі №200/706/23, від 19 вересня 2024 року у справі №120/4953/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої для виконання завдань відряджений військовослужбовець. За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав.
За позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20 червня 2024 року справа №460/6992/23 (позивачем у якій є військовослужбовець ЗСУ), підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Довідка, видана керівником органу військового управління або штабу, є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи заходах з національної безпеки.
За постановою Верховного Суду від 21.03.2024 (справа №560/12539/23) відповідальність за зміст таких довідок несе уповноважений командир, який їх видав. Якщо довідка відповідає формі, передбаченій додатками №1 і 2 окремого доручення і підписана, то вважається, що перевірка участі проведена належним чином.
З урахуванням вказаних висновків Верховного Суду, суд відхиляє твердження представника позивача, викладене у відповіді на відзив про те, що позивач брав участь у бойових діях, що підтверджено, зокрема, наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 08.02.2023 №39, наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 07.06.2023 №162, а також відповідними наказами військової частини НОМЕР_1 .
Водночас, суд зазначає, що рапорт позивача від 11.08.2025 не містить вимоги про виплату одноразової грошової винагороди за періоди з19.04.24 по 16.08.24, з 03.01.25 по 31.01.25 та з 08.02.2023 по 07.06.2023.
При цьому, позивач не позбавлений права звернутись із таким рапортом.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 11.08.2025 №2718 ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» за період з 30.06.2023 по 26.02.2024 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт від 11.08.2025 №2718 ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» за період з 30.06.2023 по 26.02.2024 року.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 )

Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_11 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА